Vezměte si, co chcete. Nechte tu, co chcete.
Tehdy to bylo jiné. Utíkal jsem, Al.
Před čím?
- Před čím jsi... - Před lidmi.
Byli to lidé. Někdo mi kdysi pomohl.
A přesně o tom tohle je.
- A já jen všechny likvidovala. - Jak to myslíš?
Jakože jsem všechny zabíjela. Umanula jsem si, že umím jen to.
Tím jsem všem pomáhala, v tom jsem byla dobrá.
Pak jsem si to rozmyslela.
Uvědomila jsem si, co musím dělat.
Pomáhat ostatním.
Byla jsi tam, Al. Viděla jsi, jak na tom jsem.
V tom skladišti jsem měl strávit zbytek svého života.
Sám, s tím kocourem.
Tohle je lepší, mnohem lepší.
Každé ráno si vzpomenu na to, čeho lituju.
S touto zátěží pak zahájím nový den.
"Co uděláš s časem, který ti zbývá?"
Přesně na to se ptám.
Vesmír nás zasadil do nejistých podmínek.
Je to však užitečný. Stávají se z nás jiní lidé.
Přeživší. A v těch je síla.
Prachy teď nic neznamenaj.
Vzpomínám na lidi, kteří jich měli mraky.
Co já vím, co s něma dělali. Naběračkou si nabírali kaviár.
Mohli pro svět něco udělat, ale prosrali to.
Ale my? Tahle grupa?
My máme dovednosti, a to teď nahrazuje prachy.
A my si je rozhodně nenecháme pro sebe.
Jednou jsem si dal kaviár. Chutnalo to jak návnada na ryby.
Rozumím lidem, kteří nám nevěří.
Ani já nevěřila Madison, když mi podala pomocnou ruku.
Teď dělám to, co ona.
Věci se mění. Pokud by se tak chovalo víc lidí,
tak by to pro nás znamenalo vše.
Díky vám mám šanci udělat přesně to, co musím udělat.
- A proto vám pomohu. - Vždy, když někdo někomu pomohl,
- se vše zlepšilo. - Jsme v tom dobří.
Jako bychom se na to připravovali celý život.
Když jsme vzlétli s tím letadlem a přistáli,
když jsme dokázali nemožné,
tak si toho několik lidí všimlo.
- Alespoň pár. - A to úplně stačilo.
- To bylo vaše letadlo? - Zaslechl jsem vaši zprávu
- a našel jsem tu vaši krabici. - Opravdu mi můžete pomoci?
Od té doby pořád pomáháme.
- Takže teď lidem pomáháte, ale co ta druhá věc? - Jaká?
- O čem to mluvíš? - Říkals, že budeme pomáhat i sami sobě.
Jo.
- Na tom pořád pracujeme. - Jak to?
Protože někdy je lehčí
pomáhat ostatním než sobě.
Jdeš na něj?
- Jsi v pořádku? - Jo, dobrý.
Takže co s tím?
edna.cz/fear-the-walking-dead
přeložil Xavik
Potom, co se stalo,
jsem si chtěla být jistá, že tohle nebudu dělat jen já, takže...
Promiň. Nejsem zvyklá na to být před kamerou.
Nemluvila jsem do ní už pěkně dlouho.
Naposledy to bylo v době, kdy se člověk mohl jít po natáčení napít do baru.
Byli jsme na benzínce a popadli všechny baterky a kazety, který tam byly.
Lidské příběhy jsou důležité.
A já nemohu být u všech.
Poté, co se nám ozvali lidé, jsme si uvědomili, že jich tu je víc.
Proto jsme začali jezdit ve více kamionech, abychom pokryli větší území.
Tady Jednička, nějaké novinky?
Na jihozápadě se nic neděje.
Jedeme do našeho zapadákova. Kdyby něco, tak brknem, Morgánku.
Rozumím.
Díky tomuto mohou naše kamiony hrčet.
Lidé Ledního medvěda nás zajistili díky svým ropným polím.
Tuhle cisternu naplníme vždy jednou za několik týdnů.
Logan měl pravdu aspoň v jedný věci. Palivo se začíná kazit.
Dřív jsme se horko těžko někam dostávali.
Za cisternou jezdíme v Aliným autě, aby byla v bezpečí,
nemám pravdu, Smýčku?
Jsou tu lidé, kteří by se jí rádi zmocnili.
Myslíme, že tohle auto by je mohlo odehnat.
Logan nás měl za hlupáky. Myslel si, že mu na toho jeho
dobrýho Samaritána skočíme podruhý.
On chtěl to palivo jen pro sebe a tu svou sebranku.
Ale my jsme s ním zametli.
Co to děláte? Kam to jedete?
Zastavte!
Karma je svině, Logíčku.
To, co jsme mu udělali, je vlastně to stejný, co jsme udělali Claytonovi,
ale z tohoto jsme měli dobrý pocit.
Fakt dobrý.
Měl jsem štěstí. Tentokrát jsem narazil na dobrou partu.
Teď v podstatě dělám přesný opak toho, co jsem dělával.
Když v tom budu pokračovat do konce života,
tak tím sice nevynahradím všechny svý prohřešky,
ale budu vědět, že jsem vykonal alespoň nějaký dobro.
A díky tomu, že jsem na cestách, mohu najít Sherry.
Možná.
Nechce, abych ho ostříhal.
Je úplně jedno, jak vypadám.
Není to jedno.
Danieli.
- Podívejte se na mě. - Stačila by trocha a vypadal byste mnohem slušněji.
Vyrážíme!
Já, Strand a Luciana jezdíme v rychlejším autě,
což znamená, že jsme vepředu, když někam jedeme.
Dřív to tak bylo kvůli tomu, že jsem všechny chránila,
ale teď pomáhám hledat cesty, po kterých se dá ještě jezdit.
Myslím, že změna mi prospívá.
Potřebovala jsem to.
- Pověz mi o Alicii. - Je to moje kamarádka.
Nebyl jsem u ní, když mě potřebovala, ale teď tu jsem
a dělám to, co ona nemůže.
Grace a já máme na starost naše místo s auty.
Opustili jsme továrnu, protože všichni, kteří potřebovali naši pomoc,
byli tak daleko od sebe, že nemělo smysl se zdržovat na jednom místě.
Chceme, aby se všichni cítili dobře,
když je převážíme mezi základnami, které jsme zřídili podél cesty.
Rýžové nudle,
olej, mletý česnek.
- Dochází nám sušená vejce. - Vrčáci!
Všichni se ukryjte!
Jednou najdeme místo, kterému budeme říkat domov.
Musí to být to pravé.
Kdy bude svatba?
Teď máme důležitější věci na práci.
Co se týče mě, tak jsme už svoji.
Slíbil bych jí cokoliv, protože si získala mý srdce.
Na tomto světě mi záleží jen na tomhle.
Promiň, ale cos to předtím dělala, když sis sahala na krk?
Jako by sis kontrolovala mandle.
Každé ráno se budím s otázkou,
zda dnešek bude dnem, kdy se mi začne přitěžovat.
Dřív mi to bránilo ve spoustě věcích.
Ale teď se snažím dělat, co mohu, dokud mohu.
Co posloucháš?
Mám tam audioknihu.
Když jsme na cestě, tak ji poslouchám dvakrát rychleji.
Baví mě.
Když jsme byli v tom letadle, tak jsem si nikdy nemyslel,
že to dotáhneme tak daleko.
Ale z toho, co děláme, mám dobrý pocit.
Libí se mi, co děláme pro ostatní.
A co ty? Jak tobě pomáhá tohle pomáhání?
Kdyby ses mě na tohle zeptala předtím, než jsme poznali Tess,
- tak bych pro tebe asi neměl žádnou odpověď. - Ale teď ji máš?
Slyšíš mě, Morgane? Hodila by se nám vaše pomoc.
Luciano? Jo, slyšíme tě. Řekni nám, kam máme jet.
Chtěla se dovolat svému manželovi přes vysílačku.
- Jak se jmenuje? - Tess.
Pořád se nevrátil. Nevím, co mu tak trvá.
- Co kdybys přišla ven za námi? - Nemohu.
Nevím, kde jsou.
- Ben to tu zabezpečil. - O čem to mluvíš?
Co nevíš, kde je?
Nášlapný miny. Byly tam nášlapný miny.
Pozor!
Kolik dalších min tam máte?
Sama nevím. Chtěl si být jistý tím, že sem nikdo nepůjde.
- To sem přiláká spoustu dalších. - Musíme spravit to oplocení.
Sarah a Wendell mají opravdu rádi své písničky na cesty.
Oni poslouchají jen tohle.
Tohle není hudba.
Tohle není jen hudba, ale naše hymna.
Jen díky ní jsme v kontaktu, když já jsem na cestě
a Wendell v prdelákově, kde hlídá děcka.
Tenhle zapádakov je naším důležitým místem,
a proto by o něm nikdo jiný neměl vědět, jasný?
Vypni tu kameru.
Měli Loganovi zavřít pusu ve chvíli, kdy ji otevřel.
Prostě už žádné mluvení.
Jeho činy mluví za vše.
- Můžete zabránit tomu, aby sem chodili? - Pokusíme se.
Pokud se dostanou až k domu...
- Ben je tu rozmístil všude. - Nesmí se dostat skrz oplocení.
Tess? Mluv s námi, Tess.
Nevím, co bych vám řekla.
Kam se poděl tvůj manžel?
Šel do lékárny pro inhalátor.
Můj syn má astma.
A je v pořádku? Dýchá se mu dobře?
Ano, ne. Ano.
Dobře. Naši lidé se ho pokusí najít.
Co kdybys mezitím vyšla ven, abychom viděli, jak vypadáš?
- Vy tam máte kamery? - Měli bychom je vypnout.
- Ne, tohle je důležité. - Ano, jsou to kamery.
Vše si nahráváme, abychom ostatním ukázali, co jsme zač.
Spousta lidí neviděla, co jsme dokázali s tím letadlem.
Řekla jsem si, že díky tomuto všem ukážeme naše pravé já.
Pořád ale přemýšlím nad tím, jak to k lidem vlastně dostat,
- aby věděli, že nekecáme. - Ne, nemohu odejít. - No nic.
June, Alicio, potřebujeme vaši pomoc s jednou novou ženskou.
Zároveň co nejdřív potřebuju doplnit munici.
No tak, Tess. Proč nemůžeš odejít?
Neopustila jsem tento dům od doby, kdy se vše pokazilo.
Máme tu zásoby, septik, a dokonce tu pěstujeme i zeleninu.
Bylo by dobrý mít mapu s těma nášlapnýma minama.
I já opustil za dlouho místo, ve kterém jsem se poprvé ukryl.
- Jak to? - Prostě to tak bylo.
Nikam nemusíte chodit, Ben se brzy vrátí.
Tím jsem si jist, ale přesto tu zůstaneme,
abychom se ujistili, že tvůj syn dostane to, co potřebuje.
Říkal jsem, že to přiláká další.
Myslíš, že ho najdou?
Nasedli jsme do letadla, spadli a znovu ho postavili.
Z nějakýho důvodu mi přijde, že najít tu něčího manžela bude těžší než to.
Tys našel June.
Možná by ses mě na to měla ptát, až tu nebudou tihle smradi.
Myslím, že dnešek nás každýho pěkně zasáhl.
Žádný inhalátor tu není, Morgane. Ben tu musel už být.
Přišel sem a vzal ho, což znamená, že musel jít domů.
Tess musela odejít z toho domu, ale nedokázala to.
To se stává, když se na nějakém místě zdržujete moc dlouho.
- Dějí se pak špatné věci. - Rozhodli jsme se rozdělit,
abychom tak pokryli větší území.
Pokud tohle právě čtete, tak to znamená, že pořád žijete.
Tady nic není, máte něco vy?
Nic. Co ty, Alicio?
Vždy, když šla moje máma ven, hledala i to nejmenší dobro.
Tohle by se jí líbilo.
Od přistání jsem nikoho nezabila.
Když jsem spatřila ten strom, tak jsem prostě...
Nechtěla jsem se k tomu vracet.
- Johne. - Jasně, budu tě krýt. - Dobře.
Věděl jsem, že tohle bylo pro Morgana osobní.
Ta žena a její syn... Přesně o tohle přišel.
- Mluví o tom? - Ne.
Když jsem byl polda, tak jsem zvládl celou směnu s parťákem
jen s pozdravem a otázkou, kdo bude řídit.
I tak šlo ale poznat, co ho kdy podněcovalo.
Kryli jsme si vzájemně záda. Lepší parťák prostě není.
- June to snad neukážeš, že ne? - John toho moc nenamluví.
Někdy prostě mlčí.
Já jsem na tom stejně. Někdy prostě mlčím.
- Nechceš to na chvíli vypnout? - Natáčela jsem během horších situací.
Pozor! Pozor!
Pověz mi o tom minovém poli.
Už spoustu věcí jsem nazval hroznou šlichtou,
ale tohle byla ta nejhorší šlichta, kterou jsem kdy viděl.
- Čemu se směješ? - Od koho to máš?
Říkával to můj děda. Dělal v lahůdkářství.
Když člověk zaváhá, tak přijde o zajímavý příběh.
Bylo to intenzivní.
Jo.
Musíme je sejmout, dřív než...
Jsi v pořádku?
Věřte mi, slovy se to nedá popsat.
- Jste tam vevnitř v pořádku? - Jo, jsme.
- Jak to vypadá s tím inhalátorem? - Ten strom nebyl tou jedinou
pozoruhodnou věcí, na kterou jsme narazili v tom lese.
Chodec, který šel po Alicii, nebyl žádný obyčejný.
- Byl to on. - Byl to Tessin muž.
- Víc toho nemáme. - Dobře. Morgane.
Mami? Mami!
Nevíme, jestli jsou ty miny umístěny až u toho domu.
Mohou ublížit těm lidem uvnitř, tomu chlapci.
Morgane. Morgane!
Bral jsem to osobně.
Bral jsem to tak od chvíle, kdy jsem s ní poprvé mluvil.
Kvůli tomu, co se stalo tvé ženě a synovi?
Ano.
Morgane, drž se v těch dírách!
- Nehýbej se! - Nikde tu už nejsou! - Nehýbej se!
Podívej se pod svou levou nohu.
Doprdele.
- Morgane? - Johne.
Nepřibližujte se.
Tak na to můžeš zapomenout.
Nechci, aby se zranil někdo další.
To nechcem ani my.
Tohle asi zabere ňákej čas. Hodila by se vám společnost.
- Pomalu. Pomalu. - Máme ten inhalátor.
Hlavně v klidu. Nevíme, kolik dalších tu je.
Co se tam venku děje?
Našli jsme ten inhalátor, Tess.
Ale budeme potřebovat, abys vyšla a vzala si ho.
Ne. Ben nám ho donese. Zvládne to a pomůže i vám.
Nechtěl jsem ti to říct zrovna takto,
ale Ben se už nevrátí, Tess.
- Ne, on se vrátí. - Našli jsme ho.
Měl inhalátor, který potřebuje tvůj syn. Měl vše, cos potřebovala.
Mohla bys vyjít ven?
Nemohla.
Ať už jste našli kohokoliv, Ben to nebyl.
On se vrátí.
Nedokázala se s ním rozloučit.
Chápu ji, je to těžké.
Morgane...
Morgane, je...
Nehodlá vyjít ven, takže se do toho pustíme.
- Musíme jí donést ten inhalátor. - Vypnu tu kameru. - Ne.
Tohle tam musí být.
- Ty se v minách vyznáš, Al. - V zámoří jsem byla v pyrotechnické jednotce.
To, že to ještě nebouchlo, znamená, že je buď nefunkční,
- nebo čeká, až poleví tlak. To nepoznáme. - Dobře.
- Měli byste ustoupit. - Ne, to zvládneme.
Řeknu ti, co máš dělat. Nejdřív musíš odhrnout hlínu kolem té miny,
- abychom věděli, co pod ní je. - Odhrnout? - Jo, ale opatrně.
Morgane.
Udělej to raději s menší čepelí.
Díky.
- Mohl bys... - Jo, mám ji. - Děkuju.
Tak jo.
Na.
- Který? - Tento. - Tento?
Tak by ses měl dostat k rozbušce, jo.
Počkej, to by mohlo spustit výbuch.
- Jo, je to tento. - Jak moc si tím jsi jistá?
- Tak na 50 %. - Na...
Dobře.
Tak jo.
Na dnešní večer jsem měl něco v plánu.
- Něco, co všichni potřebujeme. - Nedělej z toho svá poslední slova.
Ne, to nedělám, Johne.
- Jen říkám, že to tak i tak podnikneme, dobře? - Jasná věc.
Takže na tři.
Raz.
Dva.
Počkej, co to děláš?
- Chceme vyndat zápalník. - To nezabere.
Viděla jsem to Bena dělat snad stokrát.
- Ne, nechoď sem. - Mohu vám pomoci.
Chci vám pomoc.
Vím, že se Ben už nevrátí.
- Používal tohle. - Děkuji.
Jakmile budou ty dírky vyrovnané, tak tam zasuň ten špendlík.
Velmi pomalu zvedej svou nohu, aby tam nebyl takový tlak.
Tak jo, myslím, že to tam je.
- Myslíš, že to bude držet? - Nevím, ale měli byste jít dál.
Všichni byste měli jít dál.
Opatrně.
No tak.
Uteč.
Jdeme pryč.
Za celé dva roky nevyšla ze svého domu.
- Ale dnes to udělala. - Aby pomohla Morganovi.
To jen proto, že my jsme přišli pomoct jí.
- Bože. - Morgane. - Jak je ti? - Jak mi...
- Myslel jsem, že nevyjde ven. - Proč ne?
I když vám někdo řekne, že někdo umřel, a vy to spatříte i na vlastní oči,
tak tomu stejně nevěříte.
Někdy.
Někdy se člověk prostě nedokáže rozloučit.
Chtěli jsme to udělat už nějakou dobu. Teď jsme to konečně mohli udělat.
Grace, pověz mi o tomto pad thai.
Měla jsem na to recept už několik let, ale až tohle mě donutilo ho konečně využít.
Nějak jsem dala dohromady všechny potřebné ingredience.
Worcestrová omáčka nahradila rybí
a kečup se dá přimíchat snad ke všemu.
Jen mi chybí arašídy.
Ben si nemyslel, že jsou všichni špatní.
Jen si myslel, že bychom měli zůstat na jednom místě.
Snažit se přežít tam, kde jsme byli.
Že nám jednoho dne přijde někdo na pomoc.
Měl pravdu.
Děkujeme.
Jíst nudle u ohně je už naší tradicí.
Pojď.
Chceš si zítra zacvičit?
Od posledně je to celkem dlouho.
Teď mám v plánu se věnovat něčemu vlastnímu.
Dobře.
Chci vědět, kdo kreslí na ty stromy.
Chci je najít.
Nikdy nevíte, kdy se dočkáte pomoci.
Ale my všichni ji jednou potřebujeme.
Teď mluvíš o Tess, nebo o sobě?
Říkals, že před poznáním Tess bys pro mě asi neměl žádnou odpověď.
- Co jsi tím myslel? - Věděl jsem, že potřebuju s něčím pomoc.
- Ale nevěděl jsem, o co šlo. - A teď to víš?
Už je to dlouho, co jsem přišel o ženu a syna.
Pořád jsem se s nimi nerozloučil.
Myslím, že to musím udělat, Al.
Jen nevím, jak to udělat.
Nevím to.
Potřebuju pomoc.
Pomoc s hledáním mého vlastního způsobu,
- díky kterému vše zlepším. - Musím přijít na to, jak tento svět přiblížit tomu,
ve kterém jsme kdysi žili.
Musím pro nás najít místo,
které nebude podobné těm, ve kterých jsem dřív žila.
- Co tě čeká teď? - Mám tu ještě spoustu věcí, které chci udělat.
Využiju svou druhou šanci co možná nejvíce.
Budu mužem, kterého by má dcera pyšně považovala za otce.
Chci si na konci každého dne říct, že jsem se snažil pomoci druhým.
Budu konat dobro díky lidem, kteří mi k tomu dali příležitost.
Budu hlídat to, aby náš kamion předl jako koťátko.
A co ty, Al? S čím ty potřebuješ pomoct?
S tím, aby tyto příběhy nebyly jen rozhovory na kazetě.
Tato videa jsem natáčela jen kvůli nám,
ale vyklubalo se z toho něco víc.
Jsme tady venku a pomáháme,
- nicméně je to větší než my všichni. - A nezvládneme to dělat sami.
- Proto jsme vytvořili tuto nahrávku. - Proto se na ni díváte.
- Potřebujeme vás. - Ať už jste kdokoliv, ať už jste s kýmkoliv.
- Jen tak tu vydržíme. - Když si všichni začnou pomáhat...
- ... tak začneme pomáhat všem. - Pokud nás tedy sledujete,
tak popadněte vysílačku, nechte někomu nějaké jídlo,
udělejte něco, cokoliv.
- Pomozte sami sobě. - Pomozte někomu jinýmu.
- Pomozte nám. - Pomozte všem.
ČTVRTÝ KANÁL
Vezměte si, co chcete. Nechte tu, co chcete. Pomozte jakkoliv.
Kurva.
- Nechci žádný problémy. - Jo, ty jsem nechtěl ani já.
Něco ti ukážu.
Takhle dopadnou boty, když v nich člověk ujde 322 km.
Představ si, jak to odnesou nohy.
To mrtví tu chodí.
My nemáme chodit, tedy alespoň já ne.
Spoustu času
jsem s Claytonem udržoval tyto cesty. To stejné jsem dělal se svými lidmi.
A teď si ani nemůžeme užít naši odvedenou práci,
protože jste nám vzali palivo.
Doris.
Být tebou, nedělal bych to.
Proč nám prostě neřekneš, kde jsou ta ropná pole,
- abychom hodili za hlavu tyto sračky? - Nevím, o jakých sračkách tu mluvíš.
Nejsem si vědom těch sraček, o kterých tu mluvíš.
- Ty k nim nepatříš? - Ke komu? K těm lidem z té nahrávky?
Ne, nepatřím k nim.
A tohle jsou mi větší sračky, akorát jinýho druhu.
Tos jim ukradl?
Líbíš se mi.
Zařiďte, ať nás nesleduje.
Přední pneumatika snad stačila, další na tom...
To snad není pravda.
Bože.
Pokud se nechceš přidat tady k tomu pochodu,
tak bys odsud měl vypadnout.
Jak?
Zavolej jim. Až si tě tu vyzvednou,
tak jim řekni, že si tu dělaj spíše nepřátele než přátele.
A my máme tolik kulek, že nevíme, co s nimi,
přeložil Xavik
edna.cz/fear-the-walking-dead