Jak dlouho už to tu máte?
Nechal jsem si ho zreplikovat minulý týden.
Snažím se vnést sem trochu atmosféry, víte?
Dát tomu příjemného ducha.
Večerní jazz, chlapík s depresí u baru?
Jo, s tím můžu pomoct.
- Tady to máte. - Díky.
Budu si muset zažádat
o další zásilku jen pro vás, kapitáne.
Víte, jaké jsou ty nejhorší dny, Olixi?
Dny, kdy nemáte co dělat.
Žádný konflikt s Krily, žádné vesmírné anomálie,
prostě se nic neděje
a všechny myšlenky se prostě obrátí dovnitř.
- Takže většina dnů. - Hej.
Můžu se přidat?
Alara. Jasně. Přitáhněte si židli. Játra navíc se budou hodit.
Xelayani nemají játra.
Dám si dvojitou...
Dvojitou Xelayanskou tequilu. Tady to máte.
Safra. To jsem tak průhledná?
Jestli chcete být sám, můžu odejít.
Ne, ne, to je v pořádku.
Já jenom, v poslední době vás tu vídám často, víte?
Po službě.
Oh, Bože, celá posádka si všimla?
Ne, nic takového. Jen...
Podívejte, já vím, nic mi do toho není,
ale kdybyste někdy potřeboval ucho, mám dvě velké špičaté.
Ne, děkuji, je to sice hezké, ale nemůžu vám říct nic,
co by už nevěděla celá posádka.
Věřte mi, chápu to.
Jsem zvyklá mluvit s druhými o svém milostném životě.
Víte, jsou chvíle, kdy mám pocit, že vy a já
jsme si více podobní, než kdokoliv na palubě.
Jak?
No, oba víme, že jsme dobří v tom, co děláme
a přesto to vypadá, že jsme jediní dva lidé na palubě,
které neustále pronásleduje ten hlas v hlavě, který říká,
že si ve skutečnosti nezasloužíme tady být.
- A jsme taky oba alkoholici. - Hlavu vzhůru. Máme tu párty.
Hej, Bortusi. Přitáhněte si židli.
Nepřeji si vyrušovat, pane.
Přišel jsem požádat o změnu kurzu.
Změnit kurz? Kam?
- Na Moclus. - Hou, hou, hou, moment.
Není to náhodou další záležitost s vaším dítětem?
Ne. Pane, víte o tom,
že Moclani močí jednou ročně.
- Já, ano. - Přišel můj čas.
No, chtěl jste něco na práci.
ORVILLE 2. série, 1. díl
"Ja'loja"
Překlad: vitvalecka
Časování: srjanapala
Korekce: FluentSarcasmGal, Ushaczech
Dobře, vím, že vám to
bude připadat, jako úplná šílenost
a bude vám to k smíchu,
ale všichni budeme brát tuhle situaci naprosto vážně,
takže nechci slyšet žádné vtipy,
žádné poznámky, prostě nic.
Tak... Kelly?
Změnili jsme kurz na Moclus
abychom... sledovali Bortuse čůrat.
Nechcete, nechcete to trochu rozvést?
Omlouvám se za zpoždění, kapitáne.
To je v pořádku, Bortusi, vlastně, jdete právě včas.
Myslím si, že by bylo nejlepší, kdybyste nám vysvětlil celý obřad.
Ano, pane.
Každý Moclan se musí jednou ročně připravit na svůj Ja'loja,
Velkou úlevu.
Musí se vydat na své N'kafas,
místo, které si vybrali během svého dětství.
Tam, v kruhu rodiny a přátel, se Moclan vymočí,
což symbolizuje očištění ducha
a začátek nového roku v jeho životě.
A protože jste mí nejbližší přítelé, byl bych velmi rád, pokud byste přišli.
A co když bude třeba, já nevím. Foukat vítr?
Ceremonie je následována oslavou.
pro jejíž konání kapitán povolil
použití lodní jídelny.
Všichni jste zváni i se svými partnery.
Dobrě. Nějaké otázky?
Jo, asi milion, ale nechám si to pro sebe.
Velení flotily dalo svolení ke změně kurzu,
na které se zastavíme na stanici 58,
kde, jak všichni víte, máme v plánu
vyzvednout naši novou kartografku temné hmoty.
A Bortusi, pokud byste potřeboval nějaký čas na přípravy,
klidně se vzdalte.
Ne, chlape, je to v pohodě.
- On jenom... když si jdeš... - OK, to je vše.
Rozchod. To je vše. To je vše.
Vstupte.
- Ahoj. - Ahoj.
Poslouchej, já vím, že jsme spolu v poslední době moc nemluvili,
ale chtěla bych si s tebou promluvit... o nás.
Víš co? Počkej. Nic neříkej.
- Nemusím? - Ne, nemusíš.
Podívej, poslední dobou jsem se po večerech utápěl v burbonu
a prostě... nebyl jsem sám sebou
Měl jsem to s tebou probrat, ale neprobral.
To je pochopitelné.
Ale-ale, nech mě to doříct. Nech mě to doříct.
Pokud to chceš zkusit ještě jednou, jdu do toho.
Někoho mám.
Oh, můj Bože.
- Já, já jsem idiot. - Ne. Ne, nejsi.
- Jsem úplný imbecil. - Ede, nejsi idiot.
- Poslouchej. - Kdo, kdo to je?
- S kým chodíš? - To není důležité.
- Proč? Je to někdo koho znám? - Není to důležité.
Hele, setkáš se s ním, jen jsem chtěla, abys to věděl.
- Kde? Kde se s ním potkám? - Já...
Já ho chtěla vzít na tu Bortusovu Ja'loja párty
a nechtěla jsem, aby tě to zastihlo nepřipraveného.
Jak dlouho už spolu chodíte?
- Asi měsíc. - Měsíc?!
Ede, já vím, že to, co se mezi námi stalo, bylo pro tebe těžké
a já ani nevím, asi jen,
jsem ti chtěla dát čas se trochu sebrat.
Wow. Ty, ty opravdu netušíš,
co se děje v mé hlavě, že?
Kelly, tohle není ta situace otřepej se a jdeme dál.
OK? Pořád tě miluju.
Já-já nebyl schopný normálně fungovat.
Celou dobu jsem se snažil zaměstnat svou hlavu
jen abych na tebe přestal myslet...
Minulý týden jsem dokonce hrál vrchcáby s Isaacem!
Vrchcáby! To je nové dno!
Chceš mi říct, že pořád nerozumíš,
proč to nefunguje?
Miluješ mě ještě?
Jen tak čistě hypoteticky.
Jsme na oběžné dráze planety a ty musíš sestavit výsadek
pro misi, která má zachránit životy,
ale je jisté, že při ní celý tým zemře.
Kdokoliv půjde na planetu, zemře.
Bortus a já máme stejnou kvalifikaci pro vedení mise.
Koho pošleš?
Jaké jsou okolnosti situace?
To je jedno. Koho si vybereš?
- Jaké schopnosti jsou potřeba? - Oba jsme na tom stejně.
Víš, potřeboval bych víc informací.
Nedokážeš odpovědět, o o to jde!
Neměl bys!
No tak. U každých dvou důstojníků by to byla těžká volba.
Chceš mi říct, že bys poslal ženu, kterou miluješ?
Vážně? V té situaci,
jen se zamysli, jak to snižuje cenu Bortusova života.
Jak mám vědět, co bych dělal? Kdo by věděl?
A nechci, aby musel kdokoliv z nás.
Ede, načasování je vše.
No tak. To je klišé a naprostá hovadina.
- Ne, není. - Je.
Lidi to rádi říkají,
ale to vystřelí svobodnou vůli do vesmíu.
Pokud dvěma lidem na sobě záleží,
láska by měla překračovat všechen čas
a cokoliv menšího je zbabělost.
Jdu nás ohlásit základně 58.
Bože. Tahle loď je úžasná.
Vaše složka říkala, že tohle je váš první úkol
- na výzkumné lodi? - Jop. Poprvé. Nemůžu se dočkat.
Je tu úžasná posádka. Bude se vám tu líbit.
A tohle je náš kapitán.
Pane, tohle je poručík Tylerová,
- naše nová kartografka temné hmoty. - Oh, ahoj.
- Vítejte na palubě. - Oh, prosím.
Potěšení je na mé straně, pane. Doteď jsem soužila
hlavně na vědeckých lodích a základnách,
takže jsem velice ráda, že jsem tady.
Výzkumník srdcem i duší?
Už od dětství. Nedovedete si to představit.
Cesty na nezmapované planety a potkávání nových druhů...
Tohle je sen, který se stal skutečností.
Můžu se zeptat, kam zrovna letíme?
Jsme na cestě sledovat
našeho druhého důstojníka, jak jde na záchod.
V každém případě, vítejte.
Náš první důstojník, komandér Graysonová.
Poručík Janel Tylerová se hlásí do služby.
Komandér Kelly Graysonová. Vítejte na palubě.
Pokud by vám to nevadilo, ráda bych se seznámila
s vaším navigačním systémem.
- Jen si poslužte. - Díky.
Ahoj.
Gordon Malloy. Vítejte na Orville.
Díky. Zrovna jsem říkala vašemu veliteli bezpečnosti
- jak úžasné je tu být. - Super.
Super.
Jo, to je... je to super.
- Určitě. - Jo.
Já, já to tady miluju.
Víte, znám spoustu lidí, pro které je práce jen práce.
Ale pro mě...
jít... jít sem každý den...
to je jako...
to není práce.
Víte? Je to... je to jako...
"Vážně? Tohle je moje práce? To jsem vyhrál v loterii?"
Ale... já vyhrál.
Já vyhrál.
Jo.
Myslím...
když zrovna, když zrovna nehraju na kytaru...
tohle je to místo, kde chci být.
Tady.
- Hrajete na kytaru? - Hmm?
- Říkala jsem, hrajete na kytaru? - Jo.
Já hraju. Myslím si, že je důležité,
aby každý muž věděl, jak zacházet se svým nástrojem.
Jo.
Kdyby tyhle prsty mohly mluvit.
Nyní to zkus ty.
Výborně, Ty.
- Vidím, že jsi cvičil. - Jo.
Máma mě nutí cvičit půl hodiny každý den.
Jak dlouho ti trvalo se naučit hrát na klavír?
Přibližně jednu miliontinu nanosekundy.
Wow.
Ahoj. Jak se daří mému malému Mozartovi?
Jeho technika se zlepšuje, doktorko.
Dle mého názoru je připraven začít cvičit
obtížnější skladby.
To vypadá dobře, chlapáku!
Isaac říkal že má hra byla "člověku odpovídající."
Vážně? No, no tak běž připravit stůl k večeři.
Hej, mami, můžu jít s Jamesem do simulátoru?
- Předpokládám, že tohle je James? - Jo.
Ahoj, Jamesi. Jsem Marcusova matka.
Zdravím.
Večeře je za půl hodiny. Už máš hotový domácí úkol?
- Jo. - OK. Ukaž mi ho.
- Nemám ho teď zrovna u sebe. - Tak kde je?
- Udělal jsem ho ve škole. - Tak pro něj zajdi,
a možná tě nechám jít do simulátoru.
Kámo, to je tvoje máma vždycky taková osina v zadku?
Jamesi...
neznám náhodou tvoje rodiče?
- Nevím. - No, jsem si jistá, že by i oni
chtěli abys byl doma k večeři. Takže bych ti radila,
vytáhnout ten tvůj zadek z mé kajuty. Tak.
Tak zatím.
Ne! Mami!
Co máš za problém?
To byl můj kamarád.
A) Pozor na pusu; a B)
To není ten typ kamaráda, se kterým by ses měl stýkat.
Každý ve škole ho má rád.
Ani ho neznáš, jak to můžeš vědět?
Vážně se chceš kamarádit s někým,
kdo říká tvé matce "osina v zadku"?
Budu ve svém pokoji.
Nikdo mi nikdy neřekl, že to bude tak těžké.
Je tu důvod, proč se váš syn stal
- netypicky bojovným? - Isaacu,
vůbec netuším.
Nikdy dřív jsem nevychovávala teenagera
a vůbec netuším, jak si k němu najít cestu.
Je to jako by mě naprosto bezdůvodně nenáviděl.
Prohlédla jste ho za účelem nalezení neznámých virů
nebo neurologické choroby?
Ne, samozřejmě že ne.
Pokud by byl nositelem cizí biologické složky,
která by mohla nakazit zbytek posádky...
Ne, Isaacu, on, on není nemocný.
On jen... roste. A já nevím, jak to zastavit.
Neexistují snad chemické sloučeniny, které by dokázaly efektivně zamezit
jeho fyzickému vývoji?
Bože, co to s tebou je?
Jen se snažím pomoci.
OK, tak prostě... zahraj něco sladkého a jazzového.
Tohle bychom neměli.
Sklapni! Už to skoro je.
Co když někdo přijde?
Tohle jsou prázdé kajuty. Klídek.
Jestli na to příde moje máma, tak mě zabije.
JÁ tě zabiju, jestli nesklapneš.
Á. Ha-ha! Jo!
Jednu láhev vodky.
Tak jdeme!
Nechci po tobě úplnou bezpečnostní zprávu...
Jen jsem... zvědavý co všechno o ní víš.
Já nic nevím. Potkala jsem ji teprve včera. Jako ty.
Jo, ale... musíš prověřit všechen nový personál,
takže vidíš všechny jejich složky.
Mohu se k vám přidat?
Jasně, přisedni si.
OK, říkala něco
co zahrnovalo slovo "přítel"?
Ne. Opravdu mluvila jen
jak je ráda, že se dostala na Orville. To je všechno.
- Co máte za problém? - Gordon má spadeno na naši novou kartografku.
Nemám na ni spadeno, safra.
Já... jen chci vědět, co by chtěla.
A myslel jsem, že by možná chtěla jít
- na Bortusovu oslavu Ja'lojai. - Tak se jí zeptej.
A jak bych jí to měl říct?
- "Ahoj, Jsem Gordon, máš ráda čůrání?" - Prosím tě,
jsem ta poslední, koho by ses měl ptát na rady ohledně randění.
Víš, jak moc štěstí jsem měla na téhle lodi.
Možná by ses měl zeptat Johna.
Je to spíš jeho koníček.
Johne, potřebuju s tebou mluvit.
Jo, co je?
Je to... Tak trochu osobní.
- OK, tak o co jde? - Potřebuju tvoji radu.
Víš o té nové kartografce, Janel?
Jasně. Nejde ji přehlídnout.
Chci ji pozvat na Bortusovu Ja'lojau,
ale jsem totální začátečník a slyšel jsem, že jsi
něco jako guru přes holky...
- Myslel jsem, že bys mi mohl pomoct. - No...
- musel jsi slyšet o té Keribexe. - Co?
Proto si každý myslí, že jsem dobrý.
Potkal jsi někdy Keribexku?
- Ne. - Je to mimozemšťan s dvěma hlavama.
S jednou jsem loni chodil asi dva měsíce a jde o to,
že jsem randil s oběma hlavama současně
a ani jedna se o té druhé nedozvěděla.
- Wow. - Jo, asi bych s ní chodil i teď,
ale levá hlava chtěla pořád chodit na tůry
a to pro mě byl prostě deal-breaker
Janel má jenom jednu hlavu.
Jo, pomůžu ti.
No a hvězda má sama o sobě několik planet a měsíců,
které ji obíhají. Která ale začala spor,
který vedl až k Bitvě o Tarazed?
Kdokoliv?
Jamesi. Která planeta?
- Nevím. - Měli jste to v samostudiu na dnešek.
- Dělal jsi úkol? - Jo, ale...
komandér Bortus ho snědl, takže...
Marcusi?
Možná bys mi mohl odpovědět ty.
Já taky nevím.
Snědl Bortus domácí úkol i tobě?
Dobře, Moclanský trávící systém je opravdu fascinující,
takže Jamesi, Marcusi, očekávám od každého z vás
esej o 1000 slovech o jeho mechanismu
a jak funguje.
Konec hodiny.
Ahoj.
- Ahoj. - Jak se máš?
Hmm. Evidentně líp než ty.
Jo, s některými je to těžké.
Ale viděl jsem horší. Čekal bych to
od Jamese, ale trochu mě trápí,
že se přidává i Marcus.
Je to dobrý kluk.
Má skvělou mámu.
A skvělého učitele.
- Hmm. - Tak už mě to netrápí.
- Platí dneska ta večeře? - To se vsaď.
A... chtěla bych se tě na něco zeptat.
- Co? - Řeknu ti večer.
To ne. No tak. Tohle mi přece nemůžeš udělat.
- Aspoň se nebudeš moct dočkat. - Jen mi to řekni.
Pokud budeš okouzlující...
- To jsem vždycky. - Dobře.
Tak se to dovíš.
Poručíku.
Vezmu si raketoplán...
Vrátím se za chvíli.
Ano, pane. Chcete nějakého kopilota?
Ne, jen se potřebuju provětrat.
Ano, pane.
Komandére, mám zprávu o vylepšení zbraňových systémů.
Děkuji, poručíku. A, poručíku.
Ano?
Nemohl jsem přeslechnout vaši stížnost
- v jídelně. - Stížnost?
Pochopil jsem, že pokud jde o páření,
naprosto jste selhala.
No, nevím, jestli bych to řekla zrovna takhle,
ale ano, mohlo by to být lepší.
Pod mým velením je jeden mladý důstojník,
který také nemá partnera.
Chcete-li, přikáži mu, aby se s vámi spářil.
Wow, to je ta nejsladší a zároveň nejšílenější věc,
kterou mi kdo kdy řekl.
Nemám důvod pochybovat, že je plodný.
OK, tak moment.
Bortusi, snažíte se dohodit mi rande?
Jít na Ja'lojau sám nosí smůlu.
A nechceme přece přitahovat smůlu, že?
- Takže, přijmete ho? - Nic mu nepřikazujte,
ale pokud mu chcete dát vědět
že se s ním chci sejít, klidně do toho.
Ale jen proto, že jsem naprosto fascinovaná tím,
co se tady právě děje.
Kdo by řekl, že jste taková Yenta?
- Co? - Zeptejte se Kelly.
OK.
- Ven s tím. Žádné další napínání. - Mm.
OK, takže...
Myslím...
že bych chtěla, abys se mnou šel
na Bortusovu Ja'lojau.
- Vážně? - Jo.
Takže konec skrývání.
- Konec skrývání, ano. - A co Ed?
- Řekla jsem mu, že s někým chodím. - Ví, že jsem to já?
Ne, ale řekla jsem mu, že toho člověka přivedu na tu párty.
Chlapi jsou divní, Kel. Když poprvé vidíš svou ex
s jiným mužem, může to být opravdu nepříjemné.
Ale nakonec si na to bude muset zvyknout.
A ano, Ed dokáže být vznětlivý.
Ale, když se to vezme, je taky
velice schopný přizpůsobit se.
Myslím, může se napřed cukat,
ale bude se alespoň snažit vypadat, že je to v pohodě.
Dobře.
Takže máš své rande.
- Vážně? - Jo.
To ne!
Co je?
Co bys řekl, kdybychom vzali tu láhev vína do simulátoru?
Nahodili měsíc, hezky nad pláží...
- To zní dobře. - Tak jdeme.
Sakra.
Co je za problém?
Byla to jen trocha vodky.
Tak zaprvé, já pokládám otázky,
a ty odpovídáš. Jasné?
Rozumíš?
- Ano. - A zadruhé,
je to důležité. Nejen proto, že jsi pil,
ale taky proto... Ty, oh, vrať se do svého pokoje.
Ale já chci sledovat, jak křičíš na Marcuse.
- Hned, Ty. - Achjo...
Hacknul jsi replikátor. Jsi vážně ve velkém průšvihu.
Ten hacknul James. Já se ho ani nedotkl.
Oh, tvůj nejlepší kamarád James? Ten James?
Tak s tím už se kamarádit nebudeš.
A hotovo.
- No tak, mami. - Marcusi.
A ještě, jestli se budeš dál
rozhořčovat,
dostaneš zaracha do konce života.
Rozumíš?
Hele.
Chci jen vědět, kde se to v tobě vzalo.
V poslední době tě nepoznávám
a chováš se, jako bys nenáviděl celý vesmír.
Teď jsem na tebe vážně naštvaná, ale mám tě ráda.
Já...
Jen chci, abys se mnou mluvil.
Tak dobře, běž do svého pokoje.
Začínám mít pocit, že jako rodič stojím z nic.
Jsem nucen s vámi souhlasit.
Dobře, tak co bys udělal?
Má antropologická studia odhalila
mnoho různých druhů vynucování
disciplíny, napříč lidskou historií.
Třeba by nucená konzumace velkého množství alkoholu
potlačila jeho touhu po této látce.
Lít do něj chlast, dokud nebude mít dost?
- Přesně tak. - Tomu se říká vražda, Isaacu.
- To nebude fungovat. - Rozumím.
Děkuji, že jste mi dovolila pozorovat tento konflikt, doktorko.
Bylo to nanejvíš poučné.
Oh.
Vždy ráda pobavím.
Jo. Jo.
Jo. Jo, to se mi líbí. To je dobrý.
Jo, si jako chlápek, co je na seznamu,
- páč zná DJ. - A to funguje?
Jo, funguje.
Přijde mi to, jako moc zipů.
Oh, ne, ne. Vždycky měj o jeden zip
víc, než ti vyhovuje.
- Oh. - Víš, co to říká?
- Co? - "Boom."
- Vážně? - Jo.
Cool.
A to je to, čím chceš začít.
Chceš tam přijít s "boom".
- Boom. - Jo, jo, na teda tak úplně, ale jo.
- OK. - Jen to nech udělat svou práci.
Jo, jsi jako stopař co se chtěl svézt,
kousek cestou.
Prostě chlap, co jede na bundě.
- Je ti dobře? - Jo, je. Je.
Jsem pořád nervózní, ale je.
Proč jsi nervózní? Jsi dobře vypadající týpek. Jsi zábavný.
- Prostě buď sám sebou. - No, já...
Já vždycky byl jen s holkama, co mě měly rády.
Rozumíš? Nikdy obráceně.
Teda, občas sem nějakou pozval a skončil odmítnutý,
ale když udělala první krok ona, skončili jsme rande.
- Aha, chápu. - Tak třeba například:
když jsem žil na Zemi, jednou jsem měl vlastní stalkerku.
- Vážně. - Jo, jednu holku z práce.
Obvykle se potloukala kolem mého domu
a bylo to fakt divné.
No a pak se jednou ke mně vloupala,
tak jsem jí řekl, že budu muset zavolat ochranku.
Ale, nakonec jsme si popovídali.
Ukázalo se, že máme hodně společného.
Nakonec jsme spolu pět měsíců chodili
a pak mě odkopla.
- Co? - Říkala, že jsem se moc vázal.
Tebe odkopla tvoje vlastní stalkerka?
Je to mazec, co?
Myslíš, že bych jí měl zavolat?
No, myslím, že potřebujeme o zip víc.
Ahoj.
Můžu nějak pomoct?
- Jsem Dann. - Já vím.
- Ty jsi Alara. - Zase správně.
Moment...
tebe poslal Bortus?
Jo. Můžu si přisednout?
Oh, Bože.
- Myslí si, že se k sobě hodíme. - Já tomu moc nevěřím.
Zajímalo by mě, co všechno máme společné.
Um, no, oh, je jasné, že oba známe Bortuse.
No, to je jedna věc.
- Ha. - No, hmm,
nechtěla bys někdy zajít na drink?
Poslouchej, Danne, budu k tobě upřímná.
Tohle randění
mi příliš nejde a nemyslím si,
že se k sobě hodíme tak, jak si Bortus myslí.
No, asi se to nikdy nedovíme, pokud to nezkusíme.
Jo, no, ale...
Je to tou mou mizernou velkou hlavou, že?
Ne, ne. S tím to nemá nic společného...
nemusíš být na mě milá.
Můj druh to nemá lehké
se seznamováním se mimo naši domovskou planetu.
Mám pocit, že asi nejsme nejak extra přitažliví.
Ale někdy jde hlavně o vnitřní krásu
a když se ani nepodíváš pod povrch,
tak můžeš minout něco úžasného.
A třeba skončit sama až do konce života.
Nebo přinejmenším, na Bortusovu Ja'lojau.
OK, víš co, co už.
Objednáme pití.
Super.
Vstupte.
Ahoj.
Půjčoval sis včera v noci raketoplán?
Oh, ne.
Záznamy z hangáru říkají, že ano.
Oh.
Gordon.
- Co s Gordonem? - My...
máme takový vtípek, že vždycky uvádíme
do záznamů o letech raketoplánů
jméno toho druhého, i když jsme to byli sami.
A když to zjistí ten druhý,
je to prostě: "Ou, to je trapas..."
Já si ten raketoplán nepůjčoval.
Je to... je to tak.
- Proletěls kolem. - Co?
Popíráš to? Já tě viděla.
Nic takového jsem neudělal.
- To je šílené. - Tvoje jméno
je v záznamech a proletěl jsi kolem.
Potřeboval jsem trochu na vzduch.
Jsme ve vesmíru.
Viděl jsi to, co jsi chtěl?
- Cassius. Vážně? - Můj Bože, já to věděl.
Je to, je to "Cassius," nebo "Cass-ius"?
- Cassius. - Ca... OK, takže chodíš Cass-iem.
- Ano. Ano, chodím. - OK.
- No tak, řekni to. - Řekni co?
Tu posměšnou poznámku, na kterou ses chystal.
Viděl jsem ho v jídelně používat obě ruce při popíjení čaje.
OK, takže to bude muset být takhle.
Všichni žijeme a pracujeme na jedné lodi.
Takže se budeš nakonec musetn nějak smířit s tím,
že pokud se to, co se včera stalo,
bude opakovat, tak si zažádám o převelení.
Safra, vážně mě překvapuje,
že dokážeš upravit své city jako knoflík rádia,
- ale to já nedokážu. Myslíš si, že "jít dál"
bylo snadnější pro mě, než pro tebe?
Evidentně, když jsi to ty, kdo randí s panem "piju čaj oběma rukama".
Tohle už jsme prošli. Prostě nemůžeme být spolu.
Pořád tě miluju, OK? Miluješ mě pořád?
To není tak snadné.
Ano, je. Kelly, je to až tak snadné.
Když se dva lidé milují, je to přesně tak snadné.
Kapitán a jeho první důstojník
nesmějí být ve vztahu.
Proboha, Ede, ty to víš.
Miluješ mě?
Nejde o to, co cítím.
OK.
Užij si to s Cass-iem.
Víš co,
kdybys ho poznal, věř nebo ne,
myslím, že by se ti líbil.
To pochybuju.
Mám tady nějakou práci, takže jestli dovolíš...
Vstupte.
Zdravím.
Můžu vám nějak pomoct?
Zdravím, Dr. Finnová. Jsem Jody Duncanová.
A tohle je můj manžel, Nathan.
Jsme Jamesovi rodiče.
Oh, ráda vás poznávám.
Kéž by to bylo za jiných okolností.
Chtěi jsme s vámi mluvit o té události s alkoholem.
Ano, chápu, že je to nepříjemné pro nás všechny,
ale myslím si, že vzhledem k okonostem,
když už James nebude trávit s Marcusem čas.
Samozřejmě s vámi souhlasíme,
ale, hmm, no, situace je asi trochu vážnější.
No, je to váš syn,
ale pokud jste tu kvůli mé profesionální radě.
- Myslím si, že třeba.. - O, to ne.
Jde o vašeho syna. Jde o Marcuse.
Co je s Marcusem?
Marcus byl ten, kdo se naboural do replikátoru.
O tom víte, že?
Ne, nevím.
Oh. Byl to jeho nápad ukrást tu vodku.
No, James se k tomu neměl přidat.
A samozřejmě ho potrestáme,
ale nemyslíme si, při vší úctě,
že by Marcus byl někdo, s kým by měl James trávit čas.
Budeme požadovat, aby byl Marcus
přeložen do jiné třídy.
Jen jsme vám to chtěli ze slušnosti
říct předem.
Jste šílení?
Promiňte?
James byl vůdce bandy, ne Marcus.
To je k smíchu. James nám řekl, co se stalo.
No, Marcus tvrdí něco jiného.
Náš syn nelže!
- Jak dobře znáte svého syna? - Co to má znamenat?
Před nedávnem mě nazval "osinou v zadku".
To je šílené.
Není možné, aby James něco takového řekl.
Je možná dost nezávislý
a má vlastní hlavu, ale je vždy slušný.
Tak možná k mému zadku.
Dr. Finnová...
Velmi vás obdivuji.
Být svobodná matka je velmi náročné
a věřím, že je snadné udělat chybu.
V každém případě,
budeme plánovat rodičovskou schůzku s učitelem.
Rádi vás na ní uvidíme.
Určitě přijdu.
- Děláš zi ze mě srandu? - Co?
Jak to myslíš, co? "Byli jsme tam všichni"?
To je tvoje odpověď?
Já nevím. Ty jsi nikdy nešmírovala?
Ne. A ty?
Možná. Jednou, nebo dvakrát.
Bože, všichni chlapi v galaxii jsou psychopati.
Poslouchej, ranilas jeho city.
Je to na houby. S tím se dá ztotožnit. Jednal neuváženě.
Ale myslím si, že je na nás, abychom měli pochopení.
- Musíš to vždycky dělat? - Dělat co?
Být tak... vyvinutý?
Nerozumím, proč jsi na mě naštvaná?
Upřímně? Kvůli té tvojí "ber to v klidu" povaha
mi dává pocit, že to přeháním,
i když vím, že mám pravdu.
Chceš abych žárlil?
Ne. Vlastně. Nevím.
Jo. Ano, možná trochu.
Nechápu, jak nám zorvna to pomůže.
Cassie,
tohle není tvoje třída.
Jsem tvoje přítelkyně a zrovna teď
mám pocit, že mi vůbec nerozumíš.
Nebudu se přece na Eda zlobit, když neudělal nic hrozného.
Podívej, když se zkusíš trochu uklidnit...
- Notak. - Co?
Nic.
Program Lamarr 3594.
OK, jdeme na to.. Zahájit simulaci.
Buď sám sebou. Jdi tam, a pozvi ji na rande.
Ahoj.
Jsem Gordon. Jak se jmenuješ?
Danielle.
Ahoj, Danielle, já jsem Gordon.
Nechceš zajít ke mně?
Hou, hou, momentíček. Zastav.
Oh, jaká je obtížnost?
Obtížnost: jedna.
Aha, to je ten problém.
Nastav obtížnost na úroveň osm.
Měním nastavení...
OK, jdi na to.
Ahoj.
Bože, další zoufalec.
Jmenuji se Gordon. Můžu si přisednout?
Poslouchej, už to na mě dneska zkoušeli čtyři různí chlápci
čtyř různých druhů.
Jeden z nich měl dokonce orgány mimo tělo.
Můj kluk mě zrovna odkopnul, takže chci pít sama.
No, tak... Tak proč jsi tu?
Mám ráda hluk.
No, tak jestli si chceš jen povídat...
- Nechci. - OK, tohle je osmá úroveň.
Co je devítka?
Level devět? pořád s tím klukem chodí.
- A deset? - Je vdaná a má zbraň.
Tak co mám dělat?
Prostě buď kreativní, buď okouzlující. Něco si vymysli.
Zbývá mi šest měsíců života
a to poslední, co chci, je poznat tě.
- To myslíš vážně? - Jo.
- Umíráš? - Naprosto, je to k smíchu.
Nikdo neumírá víc, než já.
Tohle je asi moje poslední noc venku, protože umírám.
No, asi bych byla pitomec,
kdybych ti nedovolila mi alespoň koupit drink.
Bum! A je to. Přerušit simulaci.
- Nemůžu Janel říct, že umírám. - O to nejde.
Jde o to, že přemýšlíš za pochodu. Improvizuješ.
- To je to, o co jde. - OK.
Myslím, že jsi připravený.
- Dobrý den, doktorko. - Isaacu,
- myslíš si, že jsem špatný rodič? - Ano.
Aha, počítače nelžou.
Vypadáte nespokojeně.
Jamesovi rodiče obviňují Marcuse,
že se naboural do replikátoru, a já se musím ptát sama sebe:
Je možné, že mají pravdu?
Udělala jsem někde při výchově svého syna chybu?
Výchova je vždycky o hádání,
ale hádala jsem až moc špatně?
Co máte v úmyslu udělat?
Chtějí rodičovskou schůzku kvůli sjednání řešení.
Pozorování takového rituálu mě nanejvýš zajímá.
Mohu vás doprovázet?
- Ty bys tam šel se mnou? - Ano.
No, pak to ale nebude dva proti jednomu.
"Dva proti jednomu."
Očekáváte pěstní souboj?
Možná.
Zdravím, poručíku. Snad se na vás někdo nevykašlal.
- Ne, popravdě, jsem tu dřív. - Chcete abych vám přinesl
něco k pití, zatím co čekáte?
To je v pořádku. Díky, Moosko.
Dobře.
Ahoj, ahoj.
Ahoj, ahoj. Jak se máš?
Úžasně. Dal jsem si masáž a teď jsem krásně uvolněný.
Cool.
Poslouchej.
Já... já měl minule pocit, že jsme si opravdu rozumněli
a, oh...
já, oh...
Wow, trošku nervóznější
než jsem čekal.
Co to je?
- Napsal jsem básničku. - Básničku.
Je to můj koníček,
a minule - cítil jsem inspiraci. OK, můžu?
"Touha. Vášeň. Hledat.
"Kdo nakrmí plamen emocí
uhláky radosti?
Mé prsty prorazit k srdci chtějí...
Láska je jako háček
který rybu chytá."
- Moc dobré. - Buď brutálně upřímná.
Potřebuju úplnou upřímnost, jinak nemůžu růst, jako umělec.
Ne, je-je skvělá.
Mě neurazíš, not ak, jen mi řekni, co si myslíš.
No, hmm...
Možná jí chybí hloubka.
Oh.
Totiž, ona posluchače k ničemu nenutí.
Její obraz je jasný, není v ní nic k objevení.
A nedává prostor vlastní představivosti.
OK.
Oh, najednou se tu nějak ochladilo, ne?
Řekls, ať jsem upřímná.
No, ano, ale neřekl jsem ať ji totálně rozcupuješ.
Neříkal.
Já jenom...
Jenom si odskočím.
Chybíš mi.
Vstupte.
- Kapitáne. Zdravím. - Ne, nevstávejte.
Ne, ne, to je v pořádku. Něco k pití?
No, popravdě, něco k pití by se hodilo..
Takže...
- co pro vás můžu udělat? - No, já...
vám dlužím omluvu.
Omluvu? Za co?
Je hezké, že to říkáte,
ale myslím si, že oba víme za co.
Poslouchejte, Cass-ie...
- Cassie. - Kruci.
Hmm...
no, tohle je malá loď,
a...
bude mi chvíli trvat
se přizpůsobit téhle nové situaci.
Věřte mi, vaše křivka učení
je jako nic, proti té mé.
Co tím myslíte?
Kelly a já jsme se pohádali,
a ona odešla... Omlouvám se, tohle je
asi ta poslední věc, kterou chcete slyšet.
No, nikdo se nehádá líp, než Kelly, co?
Byl jsem prostě sám tak dlouho, že myslím tak,
jak myslím a občas zapomenu, že je tu i někdo jiný.
Byl jste někdy ženatý?
Jo, jo byl...
jsem ctižádostivý paleontolog... Chtěl jsem být ten,
kdo objeví nový, dosud neznámý, druh,
kdo si vybuduje reputaci.
A práce mě dovedla až k úspěchu,
ale současně vrazila klín do našeho manželství.
Proboha, je hodně temperamentní, že?
Co?
Milujete ji?
Ano.
Moc.
Co, hmm...
co jste jí řekl, že kvůli tomu odešla?
Ah, no, vlastně... Vlastně jsem vás bránil,
a ona řekla, že se chovám "až moc vyspěle",
a já jí řekl, ať se uklidní...
Ou, ou, neřekl jste jí, ať "se uklidní".
- No, řekl. - Chlape, ou, to je...
No, já se snažil dívat se na věci nezaujatě,
- z obou úhlů. - A to je super,
a moc si toho vážím. Jenže...
Mám takovou teorii.
Žena nedokáže milovat muže, pokud není tak trochu hňup.
Každý den udělejte nějakou malou hloupost
a sem tam nějakou větší, ale...
prostě nebuďte dokonalý.
To není snadné.
Journey.
Co?
Má ráda Journey.
- Cestování? - Ne, ne, tu starou kapelu, Journey.
Najdete je v archivech.
Prostě sežeňte nějaký Merlot,
uvařte večeři, pusťte "Open Arms".
- A co... - Prostě to udělejte.
A... víte, už půjdu
a, oh, mlátit hlavou do stěny.
Mějte se.
Hou. OK.
Jde nám jen o to, aby byl Marcus přeložen do jiné třídy.
Chceme mít klidné svědomí, že na Jamese už nebudou
ve škole působit nějaké negativní vlivy.
Marcus nebyl ten, kdo to začal.
Hele, chápu, že si myslíte, že váš syn je ten nejsladší malý andílek,
ale věřte mi, dělá si z váš šprťouchlata.
OK, zkuste se prosím uklid...
zkuste se respektovat navzájem.
Všichni chceme tuhle situaci vyřešit.
Tak, popravdě, oba vaši synové
měly v poslední době rebelské sklony.
- James? - Ano.
Tak to muselo začít v době, kdy se začal
- kamarádit s Marcusem. - Můžu se zeptat,
jak je na tom James se svými studijními výsledky?
James má samá Áčka.
To... to není úplně přesné.
Viděla jsem jeho žákovskou knížku.
No, vlastně vede si dobře,
ale má spíš B-mínus, někdy C.
Není čím se zneklidňovat,
ale určitě má na víc,
- než dává najevo. - OK, moment.
To nedává smysl.
Mohu prozkoumat vaše záznamy o třídě?
Samozřejmě.
Jak jsem předpokládal.
Jeho oficiální žákovská knížka obsahuje samá A.
- To je pravda. - Hmm.
Hlubší analýza ale naznačuje
nedávnou změnu za použití externích algoritmů.
Přístupový kód se shoduje
s kódem vaší konzole, poručíku.
- Mojí? - Doktorko, jak byste popsala
Marcusovy studijní výsledky?
Hmm... obvykle má Béčka,
sem tam nějaké Áčko.
To odpovídá.
Dává tedy smysl,
že stejná osoba, která se nabourala do replikátoru,
by byla také schopná
pozměnit databázi studijních výsledků.
Protože Jamesovy známky byly pozměněny,
ale Marcusovy známky ne, je nejvýše pravděpodobné,
že James je vinen.
Já...
Nemůžu tomu uvěřit.
Vypadá to, že vaše obvinění
nebyla podložená, Nathane a Jody.
Jsem nucen nahlásit provinění vašeho syna
komandéru Graysonové.
Do té doby,
bych vám doporučil odpovídajícím způsobem potrestat svého syna.
Bože, byl jsi úžasný!
Miluju tě.
Jen jsem předložil nejpravděpodobnější scénář,
za použití dostupných faktů
a výsledků pozorování obou dětí.
Isaacu...
šel bys se mnou na Bortusovu Ja'lojau?
Pokud si to přejete.
Přeju.
OK, támhle sedí.
Je sama, takže to je tvá šance.
- Máš na to, OK? - Jo, OK.
Jdeme na to.
Nejde to. Díky za pomoc.
Pozor, mluví k vám kapitán.
Vstupujeme na oběžnou dráhu Moclusu.
Před zraky těch, kdo zde stojí se mnou,
a těch, za které položil svůj život.
Začínám...
úlevu.
Kalaskacha.
Mech-gadlas fekto
roschas...
bam...
val...
Ja'loja!
Doufám, že jste si ceremonii
užila, komandére.
Užila, opravdu.
Popravdě, v životě jsem nic podobného neviděla.
Doufám, že jste si pak umyl ruce.
No, nemůžu se dočkat zase za rok.
Určitě vás pozveme, komandére.
Topo, pojď.
Jsi nejlepší, víš o tom?
Ou, no tak.
Červené víno a "Open Arms"?
Věděla jsem, že tě mám ráda, ale...
ale to byl ten moment, kdy jsi mě získal.
Co na to říct? Inspiruješ mě k novým věcem.
Je vám odpuštěno.
"Mé prsty prorazit k srdci chtějí...
Láska je jako háček, který rybu chytá."
O, Bože.
- Tak co si myslíš? - Chlape,
to bylo jako emocionální rána pěstí!
- Vážně? - Jo.
Já měl, měl jsem fakt špatný týden
kde jsem se potkával jenom s nejistotou a pochybováním o sobě samém
a pak to přišlo, tenhle lyrický kompas
který mě vytáhl na takové úžasné místo
ve vesmíru.
Měl bys napsat knížku.
Už jsem o tom přemýšlel,
ale teď to určitě udělám.
- Paráda. - Jo. - Isaacu, já vím
že to pro tebe nic neznamená, ale to, cos udělal pro mě
a pro Marcuse, je opravdu něco výjimečného.
Kéž bys to mohl cítit.
Umělá forma života toho není schopna.
Bylo ale fascinující vás pozorovat.
Isaacu... máš to u mě.
Výš co by bylo úplně úžasné?
- Krillská invaze. - Co jsem pochopil,
udělal jste čestnou věc.
Jestli ti dva spolu zůstanou jenom díky mě,
- tak mě zastřelte. - Drahý příteli, naučil jsem se
nikdy nepředvídat
ve věcech lásky.
Vždycky jsem totiž vedle.
Na naše omyly!
Hmm.
Ahoj.
Sedí tu někdo?
Oh, ne.
Překlad: vitvalecka
Časování: srjanapala
Korekce: FluentSarcasmGal, Ushaczech
Těším se u druhého dílu! :) Titulky k celé 2. sérii postupně přidávám na Titulky.com