Strach.
Strach je něco, co prožije každý.
Strach je pocit, který všichni známe.
Pro mě byl strach, který ovlivnil můj život....
To je na houby.
Popište situaci, kdy jste čelili strachu,
výzvě nebo selhání.
Jak vás to ovlivnilo, či jak jste to překonali?
Haló?
Tylere? Co blbneš?
Zbláznil ses? Máma tě uslyší.
Vidíš tu masku?
Je na prodej.
Fakt děsivá.
Promiň. Jel jsem okolo.
- Psal jsem ti nejmíň 10x. - Přeci víš, že mám mobil vypnutej.
Jestli to nestihnu napsat, nedostanu se na Columbii.
Tak buď ty 4 příští roky se mnou.
Budu tvoje poslední záchrana. Jsem blízko, dělám dobrý pařby...
Opravdu? A nabízíš taky program kreativního psaní?
Já jsem velice kreativní. Dívej, mám pro tebe KáPéZetku.
Pringles. A trochu Red Bullu.
- Díky. - Nemáš zač.
Jseš v pěknym maléru.
- Opravdu pořádnym. - Nech to na mě.
Mami, není to tak, jak to vypadá.
Ne, já vím, o co jde. Všechno jsem slyšela.
To už dneska nikdo nešeptá?
"Hele, přinesl jsem Pringles a Red Bulla."
"Raději buď zticha, jinak nás uslyší máma."
Tylere, mazej domu.
Dobře. Jen pro jistotu,
myslíte tím okno, nebo dveře?
Jasný, beru to okno.
Promiň, Sáro, tak zejtra.
Nic mi není.
Au! Pořád mi nic není.
- Do postele. - Mami, můžu to vysvětlit.
Probereme to ráno.
- Samovi se to bude líbit. - Ty mazej taky.
- Co sem provedl? - Nepotřebuju krejt záda.
Tak jo. Jdu chrnět.
Přestaň se zabíjet proudem
- a jdi se nasnídat. - Mami, do zejtra to musí bejt
a trvalo mi to půl školního roku.
A co tahle sníst si polovinu vajíček?
Sonny, to jako vážně?
Promiň. Už to skoro bude.
Už jdu.
Už jdu!
Brý ráno, paní Quinnová.
- Dobré ráno, Same. - Jak je?
Kathy! Díky, že se postaráš o Sama.
Za tři dny jsme zpátky. Máš to u nás.
To si teda piš, že mám.
Sonny! Popadni batoh.
Sáro, pohyb! Po cestě do školy
- mám nějaký zařizování. - Už běžím!
Je mi líto, že tě včera nachytali.
Naštěstí jsem tu teď já, kdyby zase
někdo chtěl lézt skrz okno.
Sonny. Zabiju tě.
Až v autě. Ano? Jdeme, jdeme.
? Halloween jsou dýně a myšičky ?
? Halloween, je krásný celičký ?
? Halloween ?
- Přidejte, přidejte. - ? Dýně a myšičky ?
Ahoj, Kathy. Ahoj, děcka.
Pane Chu.
Máte tady úplnou Matějskou.
Mrkejte na tohle.
Panečku...
To je skoro jako ve filmu.
Měl bych tohle pouštět pořád.
Víte, kvůli dětem.
- Dobře. - Tak jo. Mějte se.
On ale děti nemá, že ne?
Ne, nemá.
Dobře, takže si všichni pohneme.
Každej si můžete vybrat dýni k vyřezávaní,
ale sraz u kasy bude za 5 minut,
- jasný? - Dobře.
Bezva.
Sem? Fakt?
Ano, sem. Všude. Říká se tomu reklama.
Bratři ze šroťáku
Nechceš mi něco říct?
Mami... Mami, pracovala jsem celou noc, přísahám.
Přísahám, Tyler tam jen vklouzl...
Zrovna jsem se zasekla s tou esejí...
Jsi skvělá spisovatelka. Vždycky jsi byla.
Když má člověk shrnout celý svůj život do jedné eseje,
zní to tak
nezajímavě.
Miláčku. Podle mě jsi velice působivá a schopná.
To si myslíš?
Díky.
Ano.
Proto potřebuju, abys tenhle víkend
hlídala kluky, protože mám dvojitou směnu.
Mami! Ne! Tu esej musím mít do pátku.
Sonny je větší než já. Nepotřebuje chůvu.
Viděla jsi, co všechno dokáže zničit bez dozoru?
Zlato, vím, že chceš odsud pryč.
Ale jestli ty směny nepokreju,
můžu přijít o práci.
Potřebuju se na tebe spolehnout.
Tak jo. Dobře.
- Doopravdy? - Jo, doopravdy.
Tak to si zasloužíte náplast na kuří oka, mladá dámo.
Fakt? Mami...
Moc ti to dneska sluší.
Díky. Modrá se letos nosí.
- K tobě se to taky doneslo. - Jedeme v tom všichni.
Tyhle plenky pro dospělé jsou
v akci 2+1, pokud vezmeš ještě jedny.
- Pro dnešek stačí jedny. - Tak jo.
Nejsou pro mě, mám je do práce,
- do domova důchodců. - Jasně.
Nikoho nesoudím.
Já chodím na záchod.
Tak jo. Doufám, že tě tu brzy zase uvidím.
Jo, jo. Díky, že se staráš.
A hlídáš mi nákupy.
Jo, jo. Všechny.
- Jo. - Popadnu ty plenky a mizím.
Jo.
Veselej Halloween!
Jo, pomůžu ti.
Hele, počkej!
Hele, kámo, zápis na vědeckou soutěž.
Jestli stihnu svoji Tesla věž,
v pohodě vyhraju. Budu hustej.
Co tím myslíš? Vždyť už hustej jseš.
Jsem lovci pokladů. Lidi nás tu berou.
Hele, Bráchové Šroťáci.
Plivátko? To je ti 9?
Cos to řekl?
Same, co to děláš?
Jen klid.
Víte,
měli jsme v plánu omotat ředitelův dům hajzlpapírem.
Ale změna plánu, asi vás
budeme celou noc nahánět.
Pohyb, hoši, nebo přijdete pozdě.
Samozřejmě, paní Hooverová.
Jen jsem tady chválil svoje kamarády Sama a Sonnyho
za jejich domácí úkoly a všechny ty znalosti.
Běžte do třídy.
Jo.
Kretén.
Rád bych vrátil knihu, prosím.
A ty jsi...?
Tyler Mitchell.
Tak dobře, Tyler Mitchell.
Aha, máš tady 4 knihy,
co jsi nevrátil od druhého ročníku.
A tvůj účet byl zablokován.
Zatraceně.
A odblokování stoji 40 babek.
Ty jsem utratil za lístky pro nás
na DJ Biskyho a jeho Doupě na dnešní večer.
Musíš jít. Nemůžeš odmítnout.
To je moje omluva za ten včerejšek.
Nemůžu. Máma po mě chce,
abych celej víkend hlídala svýho natvrdlýho brášku a jeho kamaráda.
No tak. Nečekej se zábavou až na vejšku.
Začíná to v osm večer.
Sežeň bráškovi chůvu.
Tak co myslíš?
Bezva. Vypadá jako ty.
Haló.
Jo, jo, mluvíte s Bratrama ze Šroťáku.
Ano, paní. Dneska večer?
Proberu to s partnerem.
- Vykašli se na ni. - To je naše šance.
- Máme moc práce. Nech to. - Uděláme to.
Musím dělat na tý věži. Pak mám algebru. Ani omylem.
- Dobře, dobře! Jak myslíš. - Same.
Dobře.
Máte štěstí. Jo, můžeme si vás napsat.
24 Ashley Lane?
Ne, to není problém.
Jo. Bez obav, madam. Krámy jsou naše druhé jméno.
"Krámy jsou..."? Posloucháš se vůbec?
Jdi se obout. Je čas zbohatnout!
Já už obutej sem.
To bude asi ono. 24 Ashley Lane.
24 bude asi počet obětí, co tu zabili.
Tak jo, Sonny.
Jde se na to.
Hele. Nelíbí se mi, jak se ty věci na nás dívají.
Nezapomeň, jsme lovci pokladů, Sonny. Jdeme.
Haló?
Nějaký poklady.
Tady určitě straší.
Kámo, tady jsou další věci. Pohni.
Tady je to ještě horší.
No tak, Sonny, není to tak zlý.
Není čeho se bát.
Kdo si vycpe kočku?
Kolik že nám za tohle platěj?
Nechápu, že to děláme zadarmo.
Žádný zadarmo. Ta paní řekla,
že co nevyhodíme si můžeme nechat.
Některý ty věci můžou mít hodnotu.
A víš co dalšího má hodnotu, Same?
- Skutečný peníze. - Prostě začni uklízet. Jdeme.
V podkroví jsem našel nějaký další věci.
- Tak co tu máme? - Možná za tohle něco bude.
Drží to.
Kámo, asi jsme našli truhlu s pokladem.
- Jdeme. - Jackpot!
Úžasný. Je tu další místnost.
Já ti to říkal. Půjdeme sem, najdeme poklad.
Pomoz mi. Vsadím se, že je to plný
zlata a diamantů a Bitcoinů.
Víš, že Bitcoin je kryptoměna?
Není skutečná, je virtuální.
Je fakt hustá. Začalo to procesem zvaným těžení...
Přestaň bejt přechytralej a pomoz mi.
- Jo, promiň. - Díky.
Tak jo. Připravenej? 3, 2, 1 a ...
Co to?
Je zamčená.
Kdo by zamykal knížku?
Tady je klíč.
Páni.
Tak co to je?
Nic. Jen nějaká stará knížka.
Nemá ani titulní stránku.
- Tak tolik k pokladu. - Koukej.
Pořád máme tyhle věci. Dobrej úlovek.
Tu knížku vezmi taky.
- Nějakou hodnotu mít bude. - Jo.
Same. Same, otoč se.
Kde se tu vzal?
"Jmenuji se Slappy. A ty?"
Počkej, zezadu něco je.
"Karru marri odonna loma molonu karrano."
Je docela strašidelnej.
Vypadá jako živej.
V tomhle domě nežije nic,
od tý doby co vycpali tu kočku.
Rozhlídni se tady.
Ale já žiju!
Sonny, dej mi pusinku. Jen jednoho hudlana.
- Tohle není legrační. - Ale je. Děsná sranda.
Je to obchod. Snažíme se vydělat si.
Ber to víc vážně.
Buď v klidu, Sonny. No tak, kámo.
Hele, beru ho sebou.
Nevím, proč to chceš vzít.
- Co to povídáš? Je skvělej. - Jak myslíš.
Hele, naše Sestry ze Šroťáku.
No supr.
Alespoň víme, že naše reklama funguje.
Tady vás žádnej učitel nezachrání.
Nenosíš náhodou muj starej svetr,
co prodala moje babča na blešáku?
Nech nás bejt.
Dobře.
Vrať mi můj svetr a můžete jít.
Fakt?
Teda pokud nechceš pár do nosu.
Pro mě za mě.
A tu krabici.
Jen ber.
Copak to tu máme?
- Co je to? - Tak se podíváme. Starý rádio.
- Není to pravítko? - Hračka pro psy.
Nějaká blbá knížka.
Páni.
Fakt máte supr kšeft.
Teď jsi na řadě ty.
Ne. Ne, svoji krabici ti nedám.
Same, prostě mu ji dej. Nechci dostat do nosu.
Kdepak. Tvrdě jsme makali.
Hele, Tommy!
- Koukejte na to. - Tommy, vrať mi ho!
Chceš svoji loutku? Svlíkáš ho doma?
Tommy, to není sranda.
Same...
Co to...?
Co to má bejt?
Tommy, natáhni si gatě!
Zasekly se.
Díky moc. Sonny, padáme!
Běžte! Běžte! Nešahej mi na trenky! Přestaň!
Ne! Chyťte je! Ne! Chyťte je!
- Mazejte! - Tak jo, dobře!
Radši přidejte.
Ale ne.
No tak, nezlehčujte nám to!
Musíme přidat!
Dostaneme vás.
Už nás skoro mají.
Přidej!
- Co se to stalo? - Nemám páru.
Vraťte se, vy dva!
Proč se to pořád děje!
Sáro! Neuvěříš, co se stalo.
Tomu fakt nikdy neuvěříš.
Byli jsme v tom opuštěnym, strašidelnym domě
a našli ten krb, na kterym stála kočka.
Našli jsem tajnou místnost.
A v ní byla truhla s pokladem.
Ale abych to zkrátil, našli jsme
tohohle chlapíka.
Tohohle chlapíka.
Tohohle...chlapíka.
Páni. Fakt to vypadá, že se snažíte chovat jako tupci.
Tady. Máma jasně řekla, že máš uklidit prádlo.
Budu u sebe, když mě budete potřebovat, ale vy nebudete.
Hele, Sáro?
Tady se jasně píše, že to máš udělat ty.
Sáro.
Co to dělám?
Skákání jsme zakázali.
Já i to, abys mě štval. No a vidíš.
Ano!
Vedu 4 : 1. Proč se tak raduješ?
Každý skórování je důvod k oslavě.
Čus, mizím!
- Kam jdeš? - Ven. Vrátím se v 10.
Jestli bude volat máma, jsem ve sprše.
Měla jsi mi pomoct s mojí vědeckou prezentací.
Na gauči máš dva panáky.
Vyzkoušej to na jednom z nich.
Tylere!
Tak a je to.
Dobře. A...
Seržante, rozkaz zní chránit tuhle verandu.
Už je to více jak 100 let,
kdy Nikola Tesla poprvé rozsvítil oblohu
nad Wardenclyffem, v New Yorku.
Tesla chtěl vytvořit svět,
kde by se vše dalo přenášet
pomocí obrovských elektrických věží.
Elektřina, zvuk, možná i mozkové vlny.
Bylo by to něco jako první Wi-Fi.
Ale náhle a za podivných okolností svoji laboratoř v roce 1908 zavřel.
Jeho věž už nebe nikdy nerozzářila.
Až do...
..dneška!
Je tu nějaký dobrovolník?
Vy, pane, v tom obleku.
Podržte to a připravte se užasnout.
Představuji vám všem:
Teslu!
Nedívej se na mě tak.
Snažím se tu oživit tvoji věž.
Bravo.
Podle mého, je to skutečně elektrizující prezentace.
Same. Znovu ti na to neskočím.
Ha-ha-ha. Moc legrační.
Je tam někde mikrofon,
přes kterej mluvíš pomocí mobilu?
Same. Same, tohle je blbej fór.
Říká ti něco pojem osobní prostor?
Jak je možný, že na mě mluvíš?
Přivedl jsi mě k životu. Nevzpomínáš si, Sonny?
- Same? - Co je?
Nějaký problém?
Prostě přijď nahoru, prosím.
Kámo, já ti říkal, že je mi Tesla putna.
- Hned, Same. - Tak jo!
Vždycky jsem chtěl bratra.
Hlavně nic nepovídej o Teslovi.
Ahoj, Same. Dík, žes mě dneska zachránil před tím troubou.
Funguje na baterky.
Ne, ne, ne. Same, Same, on žije.
Promiň za to s Tommym.
Člověk by mohl říct, že toho má plný gatě.
- To jsi byl ty? - Jo.
A teď když jsme rodina, můžeme být bratři!
Určitě bych byl skvělý Bratr ze Šroťáku..
Dobře. Na vteřinku.
Zbláznili jsme se?
Oba najednou asi ne.
Dobře, ale aby bylo jasno,
bavíme se právě s loutkou.
Jo.
Možná žije.
Samozřejmě, že žiju!
A můžu vám vyřešit všechny problémy.
Neřekla ti sestra, že máš složit prádlo?
Tak. A teď máš čas na úkoly.
Copak? Nemáš chuť je dělat?
V pořádku. Zrovna je za tebe dělám.
Ty umíš algebru?
A na druhou plus B na druhou rovná se...
...no jasně, že umím!
Úžasný. Všechno je to správně.
Takže můžeš změnit všechny naše známky.
Můžu měnit jenom to, co mám přímo před sebou.
Ale cokoliv vidím, můžu oživit.
Karru marri odonna loma
molonu karrano.
První kolo. Boj!
To je neuvěřitelný.
Už nikdy nebudu kritizovat odvoz haraburdí.
Počkej, až to uvidí máma a Sára,
Trochu uberte, hoši.
Bude to naše malé tajemství.
Dejte mi šanci si je nejprve získat.
Vůbec ti to nejde.
Doslova tě drtím.
K neuvěření, že tě poráží loutka.
Správně. A to ani nepoužívám svoji magii.
Už jsi doma?
- Neptej se. - Jsi v pořádku?
- Co se stalo? - Co se stalo?
Ukázalo se, že kluk, co se mi líbil, je totální šmejd.
Mámo po mě chce, abych to tu všechno sama zvládla.
A jestli do pátku nenapíšu tu esej,
nikdy se odsud nedostanu. Takže ne, nejsem v pořádku.
Proč se vy dva chováte tak divně?
- My? - Ale kdepak.
Nic se neděje.
Dělám na svém vědeckém projektu.
- Jen paříme hry. - Jen my dva.
A nikdo jinej.
Jdu si lehnout.
Dobrou noc.
Kdo to byl?
- Já! - Sam.
Dobrou noc.
Takhle teď mluvíme.
Dobrou noc. Dobrou noc.
- Čas, jít na kutě. - Dobrou, Sáro.
Brou-brou.
Tohle není legrace, Slappy.
Co to sakra je?
- To jsou přece trubky. - Baf!
Chyběla jsi mi na tý párty.
To se vsadím. Bavil ses?
Bylo to dobrý. Poflakovali jsme se tam.
Nic vážnýho.
Bezva.
- Co ten panák? - Jo, ten?
Poflakujeme se spolu.
Nic vážnýho.
Jen leť, prcku.
Hele, ať už je tam kdokoliv, podáš mi další provázky?
Jasně.
Tak jo.
K popukání.
Sáro?
Hele, hele, tohle není vtipný, fakt není.
Sáro, přestaň si ze mě utahovat.
Já bych řekl, že jediný, kdo si tu z někoho utahuje, jsi ty.
Jak to, že mluvíš?
Miluji divadlo.
Vždycky všechno obrátím naruby.
Počkej, ne! Co to děláš? Co to děláš?
Pověz mi, Tylere.
Co se tam píše, na té poslední příčce?
Nestoupat?
Možná si na to příště vzpomeneš,
než si budeš zahrávat s mojí sestrou.
Byl to ten panák. Taková loutka.
Měl nadpřirozený schopnosti.
Dokázal přemísťovat věci mozkem.
Přísahám.
Ona to ví! Zeptejte se ji. Měla ho ve skříňce.
Prosím, rychle jim to řekni. Sáro, řekni to!
To dělají ty léky.
Naposled jeden viděl draka.
To nebyl drak. Byla to loutka.
Nikola Tesla sestrojil tuto věž
přímo tady, ve Wardenclyffu, v New Yorku,
aby posílal elektřinu do celého světa.
A dnes
budeme posílat elektřinu
po této třídě.
Někdo by mě mohl poslat pryč odsud.
Je tu nějaký dobrovolník?
Vy, slečno, v tom růžovém svetru.
Podržte to a připravte se užasnout.
Představuji vám všem:
Moc Tesly.
Pane Quinne, okamžitě to vypněte!
To bylo teda něco!
A to byla moje prezentace Nikola Tesly.
Nějaké...? Nějaké otázky?
Dneska se fotíme!
Tohle není dobrý. Jsem totálně v háji.
Skvělý, dorazili požárníci?
Stopro si zopákneš ročník.
Prosím, řekněte mi, že tohle není vaše práce.
Sonny vyhodil do vzduchu laborku. Bylo to supr.
Byla to nehoda.
Co ty tady děláš?
Tylera Mitchella právě nakládají do sanitky.
Řekl, že ho napadla ta loutka,
kterou jste mi dali do báglu.
My ti Slappyho do batohu nedali.
Nastupte si.
Takže mi tvrdíte,
že jste našli chodící, mluvící loutku
a nic jste mi neřekli?
Ze začátku vypadal v pohodě.
- Měl vychování. - A mělo to být tajemství.
Za A) jsem tvoje sestra.
A za B), obecný pravidlo,
když ti mluvící loutka řekne, že máš něco tajit,
znamená to problém.
Není jen obyčejná loutka.
Má schopnosti. Může myslí pohybovat předměty.
Kluci, tohle je šílený.
Chci říct, proč šel po Tylerovi?
Možná tě včera slyšel, jak si na něj ztěžuješ.
Bezva. Na co jsem si ještě ztěžovala?
Na mámu.
Ahoj, děcka, chcete vidět oživlé mumie?
- Promiňte, pane Chu! - Teď nemáme čas!
Vaše chyba.
- Mami! - Paní Quinnová!
Ahoj. To jste mi neřekli, že máte břichomluveckou loutku. Je moc prima.
Seděl tady na stole, jako živej.
"Ahoj, děcka. Jmenuju se Bobo.
A rád poslouchám mámu."
Mami, jmenuje se Slappy
a tohle bych raději na tvém místě nedělal.
Slappy. To je ale směšný jméno.
Ne, ne. Jmenuje se Bobo.
- Mami, ty to nechápeš. - Paní Quinnová, on žije.
Taky mám pocit, že tady na nás
někdo zkouší nějakou tu Halloweenskou habaďůru,
Ale já jim to nezbaštím. Ty ano? Ne.
Půjdu to vzít. Ale dobrej pokus. Velice nápaditej.
Zůstaň tady. Nikam nechoď.
Ahoj, děcka. Jak bylo ve škole?
Bože můj. Zní ještě víc strašidelně, než vypadá.
Budeme tak šťastná rodinka.
Nejsme tvoje rodina.
Dělej, Sonny. Vypni ho.
To, co říkáš, mě dokáže naštvat.
"Karru marri odonna loma molonu karrano."
Nedělej to.
Ještě jednou.
"Karru marri odonna loma molonu karrano."
Zabralo to.
A věřte mi.
Opravdu nechcete zjistit, co se stane,
když se naštvu.
Tak jo.
Tak to byl opravdu zajímavej telefonát.
Nechcete mi něco říct?
Jo, snažíme se. Ta loutka je zlo.
Vyhodil jsi do vzduchu laborku?
Ano, to byl taky on.
Máš ponětí, co jsi všechno zničil?
To nebyla Sonnyho chyba.
Určitě to byla nehoda.
- Žádná nehoda. To ta loutka. - Jo.
Vypadám snad já jako nějaká hloupá loutka?
Říkáme ti pravdu.
Taky mám pro vás nějakou.
Pro vás tři Halloween skončil.
- Cože? - Skončil.
- Ale no tak. - Víš,
tyhle hlouposti jsem čekala spíš od kluků.
Ale měla jsem pocit, že my pomůžeš
s domácností, Sáro.
Mami.
Jsem zklamaná.
- No tak. Mami. - Mami, prosím.
Ale já jsem rozhodně zklamaný víc.
Můj pokoj. Hned.
Máme problém.
Jo. Ještě nikdy jsem neviděl vaší mamku tak naprdlou.
Mluvím o tý psycholoutce na gauči.
Svolal snad někdo rodinnou poradu beze mě?
Ne, ne. Slappy, proč si to myslíš?
Jen jsme pro tebe chtěli naplánovat překvápko.
No, já mám pro vás taky jedno.
Odteď je tohle můj dům.
A pod mojí střechou,
platí moje pravidla.
Promiň, ale právě jsme tě z rodiny vyloučili.
Co s ním teď uděláme?
Krb.
Ne. Kdepak.
Měl bych noční můry po zbytek života.
Ne. Mám lepší nápad.
Táhneme se už celou věčnost.
Jako kdyby to tady sázel Rumcajs.
Přestaň si ztěžovat.
Jak je to ještě daleko?
Jsme tady.
To by mělo fungovat.
Jsem tu jedinej, co se cítí jako zločinec?
Je to loutka. Jedinej zločin bude znečišťování přírody.
- Můžeme? - Jo, jo.
Dobře, tak pozor.
Hotovo.
Padáme odsud.
Sonny, dělej.
Právě jsme zabili loutku.
Věř mi, bylo to nutný.
A prostě na to zapomeneme,
protože by nám stejně nikdo nevěřil.
Je po všem.
Je zamčenej v kufru.
Nemá šanci se dostat ven.
Komu říkáte "loutka", vy panáci?
Co po nás chceš?
Chci jen patřit do rodiny.
Rozbije nám to okno.
Všichni v pořádku?
Jo. Asi.
Kde je Slappy?
Lidi, mám pocit, že jsme to jen tisíckrát zhoršili.
Koleda!
Tady máš, Hanku.
Dobrá, tak pojďte dál. Jejda!
Jen vstupte. Žádný strach.
Vítejte v mém strašidelném domě.
Baf!
A je to. Tady máš. Veselý Halloween.
Hej, jak je, mý čarodějky?
Trocha toho frankensteinského humoru.
Zoink!
Mazej!
Tady máš.
Pa pa !
Ahoj, moje princezničko.
Pa pa.
Ahoj, můj kovboji.
- Já nejsem kovboj! - Ale jsi. Pa pa!
"Nedávno došlo k záhadným výtržnostem
"ve městě Madison, v Delaware.
"Byly poničeny domy a zničena střední škola.
"Mluvčí FBI tvrdí, že na vině jsou výkyvy počasí,
"ale jdou zvěsti o snaze zamaskovat
"něco mnohem podivnějšího."
"Byl viděn obří hmyz, odporný sněžný muž a dokonce
břichomluvecká loutka posedlá zlem."
Máme to spočítaný.
"Kreatury, které měly ožít díky rukopisům
autora hororů R.L. Stinea."
- Ta knížka. - Jaká knížka?
V tom opuštěném domě jsme našli zamčenou knížku.
A když jsme ji odemkli, objevil se Slappy.
Jo, ale Tommy Madigan nám ji vzal.
A jak víte, že ji napsal R.L. Stine?
Počkej chvilku.
"Od roku 1979 do 1985,
"žil legendární autor hororů R.L. Stine
ve Wardenclyffu, v New Yorku."
- Tady? - To není dobrý.
"Stine začal svoji kariéru
"dosud nepublikovanou novelou Strašidelný Halloween,
"příběh o démonické loutce,
která si chtěla vytvořit vlastní rodinu tím..."
Čím...? Čím?
Že oživý Halloween.
Miluju sváteční výprodeje.
Zdravím, staří přátelé.
Pokud mě ty děti nechtějí do rodiny,
vytvořím si svoji vlastní.
Karru marri
odonna loma molonu karrano.
Karru marri...
Tak jo...
Koleda.
Vítej do rodiny.
Waltere.
Sloužit rodinkám je moje práce.
Tak pojď s námi, bratře.
Počkej až uvidíš,
co mám v plánu udělat s tímhle městem.
Lidičky, tohle je zlý.
Tohle je fakt, fakt zlý.
Víte co musíme udělat? Zavolat poldy.
A říct jim co? Že pekelná loutka
chce oživit Halloween?
- Ano! - Supr nápad, Same.
Přijedou a seberou nás.
- Moment, našel jsem číslo. - Na Stina?
Ne, tady se píše, že zmizel,
ale tohle je na Richarda Shiverse.
Je to prezident spolku přátel R.L. Stina.
- Co to děláš? - Volám mu.
Dobrý den, dovolali jste se Dr. Richardu Shiversovi
a do společnosti přátel R.L. Stina.
Jestli sháníte Stina, ztrácíte čas.
V opačném případě, zanechte zprávu.
Zdravím, pane Shiversi, jmenuji se Sarah Quinnová.
Bydlím ve Wardenclyffu, v New Yorku.
Opravdu nutně musím mluvit s panem R.L. Stinem.
Asi to bude znít bláznivě,
ale jedna z jeho povídek ožila.
Zdravím, pane Shiversi...
No...
Tak to vypadá, že je to na nás.
Počkej, kam to jdeme?
Najít Tommy Madigana a dostat tu knížku.
Hoď tuhle.
Tohle dolu nesundá.
- Tommy! Tommy! - Tommy! Hej.
Tommy! Tommy!
Co chtěj ty idioti?
Postarám se o ně.
Potřebujeme tu knížku.
- Je to fakt důležitý. - Je to hrozně důležitý.
Tu knížku se zámkem.
Dobře, dobře. Jakou knížku?
Tu, co si nám ukradl, Tommy.
Aha. Tu mám u sebe.
- Fakt? - Ne, ty blbče.
Proč bych u sebe tahal na Halloween knížku?
A teď se vraťte i s chůvou domu.
Za chvilku vám hodím na barák pár vajíček.
Poslyš, ty malej sráči,
nejsem žádná chůva. Jsem Sonnyho ségra.
Buď nám navalíš tu knížku,
nebo ti udělám ze života peklo.
A jediná věc, na kterou budeš potřebovat ten toaleťák bude...
Dobře. Klid. Se tak nevztejkej.
Mizíme pryč.
Knížku mám doma v pokoji.
Ale je schovaná, takže hodně štěstí s hledáním, zoufalci.
Tohle jsou fakt supr kostýmy.
Fakt se to stalo?
Musíme najít tu knížku.
Dobrý večer, pane Teslo.
Nebude vám vadit, když zprovozníme vaši věž, že ne?
Co to říkal?
Zmlkni.
Tesla používal tuhle věž pro šíření elektřiny,
ale já ji použiju k šíření
mé magie tak, jak by ho to nikdy nenapadlo.
Jen génius může pochopit jiného génia.
Pokračujeme, Waltere.
Máme před sebou práci.
Tak dobře. Jdeme.
Tady bydlí Tommy.
Takže asi zaklepeme?
Klepej nahlas. Bydlí s babičkou.
Dobře.
Počkat! Kluci, tady je.
Usnula.
Tak to ji musíme vzbudit.
- Haló! No tak. - Haló!
- Tommyho babičko!
Páni.
Asi má hlubokej spánek.
Zamčeno.
Najděte dovnitř jinou cestu a najděte tu knížku.
A co budeš dělat ty?
Postarám se o to, aby nás nic nepřekvapilo. Běžte!
Co je?
Nemůžu uvěřit tomu, že se právě k někomu vloupáváme.
Mají tady gumový medvídky.
No a co? Přestaň tady šmejdit.
Ruce pryč!
Same, nech toho šmejdění. Jdeme.
Dobře, tak jo.
Sleduj tohle, Waltere.
Páni. Páni...
Proč se spokojit s malou rodinou, Waltere,
když můžeme poslat moji magii kamkoliv
a oživit tak celý Halloween?
Jo.
Karru marri odonna loma
molonu karrano.
Karru marri
odonna loma molonu karrano.
- Same, mám to. Jo. - Našel si ji?
"R.L. Stine."
Jak to, že jsme si toho nevšimli?
- To nebude nic dobrýho. - Jo. Musíme jít.
Vylezeme zase oknem ven.
Jasně.
Same!
Ta ruka má moji ruku!
Odtrhni ji! Zahoď to!
Same. Otoč se.
Hýbají se.
Sonny, jsou to jen gumoví medvídci.
Jsou tak prťaví a roztomilí. Co by asi tak mohli udělat?
Ahoj, prckové.
Same, právě si jim snědl půlku příbuzenstva.
Na tvym místě bych to nedělal.
Proč jdou směrem k nám?
Dobře. Tak jo. Možná jenom chtějí,
abychom tu zůstali a hráli si s nima.
Kde jsou vlastně všichni?
Jednoho mám na zádech, Same!
Dobře, dobře.
- Tahej víc! - Snažím se!
Běž k oknu, Same!
Už běžím!
Ihned! Se přestaňte! Hihňat!
Same! Potřebuju tady trochu pomoc...
Sonny!
Mami, útočej na nás!
Sonny, o čem to mluvíš?
Kde je Sára? Kdo na vás útočí?
Gumoví medvídci!
Cože? Zlato, drmolíš.
Dej mi Sáru.
Sonny.
Cože...?
Tak to by stačilo.
Nechoďte pryč! Vracím se domu.
Sonny, pomoc!
Same, už jdu!
Dělej!
Ne, ne, ne! Živýho mě nikdy nedostanete!
Tohle je teď moje oblíbená knížka.
- V pohodě? - Asi jo.
Vypadneme pryč.
Co to tam provádíte?
Ale nic extra. Jenom mě zvalchovala
moje oblíbená pochoutka.
Počkat. Stát. Stůjte!
O čem to tu vlastně mluvíte?
Všechno ožilo, Sáro. Dokonce i sladkosti.
Tohle je ta knížka? Tak si ji přečteme.
Něco bys o ni měla vědět.
A co?
Bacha!
Tohle.
Tohle není obyčejná knížka, Sáro.
Kdo by tohle napsal?
Co to má bejt?
Dobrý.
To sis nacvičoval předem, viď?
Rozhodně nejlepší kostým večera, pane.
Jeď!
Pozor! Pozor!
Co se to děje?!
Tady! Půjdeme zadem. Je tam prázdno.
Počkat!
Musíme si tu knížku přečíst ať víme, jak to skončí.
Ukaž.
"Ve městě Wardenclyff byl už skoro Halloween..."
Bla, bla, bla. Tady!
"Jeho pomstou bylo vytvoření rodiny tím,
že oživí Halloween, ale to mu nestačilo."
Mě to jako pomsta rozhodně připadá.
"Protože chtěl víc, než rodinu. Chtěl matku."
Jeho plán byl..."
Co to bylo? Čti dál.
Nemůžu.
To byla poslední stránka. Není to dopsaný.
Cože?
Bezva. Co uděláme teď?
Slappy půjde po mámě.
Zastavit ho může jenom ta knížka.
Musíme do důchoďáku a zachránit ji.
Máma není v důchoďáku.
A kde teda?
- Jede sem, aby nás zachránila. - Cože?
Volala mi, když nás napadly ty gumový medvídci.
Proč jsi to musel brát?
Protože na rozdíl od tebe, Sáro, mámě telefon beru.
Vážně? Obviňování?
Musíme najít tvoji mámu před Slappym.
Tak jdeme!
Se dřevem to opravdu umíš.
Ano.
Tohle bude perfektní.
Vedl jsem železářství.
- Waltere. Soustřeď se, prosím. - Ano.
Teď řekni mým monstrům ať mi přinesou Mámu a tu knihu.
Jo. Ano.
Utíkejte!
Skrčte se.
Pozor!
Co to...?
To je pan Peters!
- Pěknej pejsánek. - Je za tebou!
Na moji nohu ne.
Pomoc!
To je máma! Dělejte!
Jste jen banda spratků.
Děcka, pozor!
Za váma!
Teď máme šanci.
Dej mi tu knížku. Budu chránit mámu.
Vy seženete žebřík a sejdeme se u toho stromu.
- Počkejte až bude bezpečno a běžte. - Dobře.
Dobře, dobře.
Můj Bože! Všichni tu umřete! Zachraň se kdo můžeš!
Můj Bože.
Jejda. To nebyla příšera.
Tak jdeme.
Dělej!
Stát!
Můj rozkaz je hlídat tuto verandu!
To ne.
Rád řežeš do dýní, co?
Koukni na chudáka Terryho.
Čus! Jsem kulaťoučkej.
Seržante Squashi, zahajte palbu.
Musíme najít jinou cestu.
Ne. Tohle je můj dům.
Dostali mě! Zdravotník!
Co to děláš? Nech mě!
Čus! Veselé Velikonoce.
Ne, ne!
Jo! Padáme.
Sáro, já se tak bála. Jsi v pořádku?
Jsem. Jen se drž.
Dostanu tě dolu. Slibuju.
Jen mi musíš věřit.
O mě se nestrachuj. Uteč. Schovej se.
Duch na 11 hodině!
Ne, ne, ne.
Vrať se sem.
To je moje knížka!
Musíme jít.
- Sáro! - Sáro, pusť toho ducha!
Nepouštěj toho ducha!
- Jsi v pohodě? - Ne, ten duch mi vzal tu knihu.
- Mami! - Děti moje. Pomoc!
Ne, ne, ne!
- Sáro! - Mami!
Míří k Teslově laboratoři.
Slappy zprovoznil tu věž.
Proto se tohle děje.
Musíme ho zastavit.
Lidičky?
Sonny, co budeme dělat?
Nevím. Ty jsi ta starší.
Ne, ne, ne. To jsem já, pan Chu!
Pan Chu?
Pojďte za mnou. Do sklepa!
Neponičte ten mylar.
Schovávám si ho na příští rok. Šup, šup, šup.
Pokud to chápu správně.
Takže jsme teď v příběhu z Husí kůže?
Očividně jste fanoušek.
To je to nejlepší, co jsem kdy slyšel.
Vydržte. Budu hádat, budu hádat...
Krev monstra.
Ne, to není ono. Jo, správně...
Strašáci vycházejí o půlnoci.
Ne. Strašidelný Halloween.
Tu neznám. Jak to skončí?
To je ten problém.
Nijak.
Ahoj, mami.
Vzpomínáš si na mě?
Držela si mě na klíně.
Dávala mi do úst ta roztomilá slovíčka.
Jak jsi mi to říkala? "Bobo"?
Nemůžeš mluvit.
Bez obav.
Od teď to zvládnu za nás oba.
Budeš na mě tak pyšná, mami.
Onarrak unolom
amol
annodo irram
urrak.
Funguje to.
Ano.
Můj mozek se teď doslova vaří.
Chci říct, že musíme dokončit náš příběh z Husí kůže!
Tohle není nějaký kurz psaní, pane Chu.
Slappy má naší mámu!
Ano. A vy ji zachráníte. Je to v kapitole 22:
"Děti zachránily svoji matku z rukou posedlé loutky."
Jediná věc, která mohla moji mámu zachránit
byla ta knížka a já o ni přišla. Takže...
Sáro. To není tvoje vina.
Kdyby nic, tak tohle je moje vina.
Já to knížku našel a oživil Slappyho.
Dokonce mu řekl o Tesle.
Máma věřila, že se o vás postarám
a řekla jsem ji, že ji zachráním.
Selhala jsem.
Vím, že jsem říkala, jak se nemůžu
dočkat vysoký a začít žít opravdovej život,
ale vy jste můj život.
Tohle je klasický moment z Husí kůže.
Vzpomínáte na Úsměv a zemři...?
- Tohle je skutečnost, Chu! - Tak jo.
Lidi, Slappy používá Teslovu věž aby dával moc Halloweenu.
Kdybych se tam dosral, možná to
vypnu a zachráníme mámu.
Ale všude jsou příšery.
Jak se přes ně dostaneme?
Bez problémů.
Kamufláž.
Vítejte v mé dílně.
Páni.
Ježíši, pořád jsou všude.
Funguje to.
Jdeme. Musíme do tý věže.
K neuvěření, že jsme se sem dostali.
Skoro nic nevidím.
Je to hustý? Je to úžasný?
Hele, nadšenče. Soustřeď se.
Máš pravdu. Promiň.
Tak jdeme.
Nehýbat.
Jdeme. Rychle.
Dívejte na to.
Je to fakt strašidelný.
Zůstaňte pohromadě.
Se nedivím, že odsud Tesla odešel.
Slyšíte to?
Pohyb.
Ale ne.
Ne Strašidelný Halloween.
To moje psaní bylo tenkrát takové klišé.
Já to věděl! S tím jsem tenkrát přišel jako první.
Ten chytrej malej panák si píše vlastní konec.
Ne v mé knize, tam ne.
Trpaslíci.
Neodvažujte se.
Zůstaň!
Šmejde jeden...
Čarodějnice!
Zmizte pryč, potvory!
Slyšíte to?
Páni.
Vítejte.
Slappy.
Walter?
Kde je moje máma?
Chceš snad říct naše máma?
Tady jsou moje sladká děťátka.
Miluji rodinná setkání.
- Mami. - Co ti to udělal?
Kdysi jsem měl taťku.
Vykašlal se na mě.
Ale mateřská láska je věčná.
Proměň ji nazpátek, ty psychouši.
Měl bych?
Bohužel, mám jiné plány.
Waltere! Tu knihu, prosím.
Ano.
Tuhle knihu.
Jdi připravit věž.
Udělám to, co Stine nezvládl.
Dokončím tu knihu a to jednou pro vždy.
Pozor! Spoiler!
Rukopis se zničí v té věži
a moje Halloweenská rodina bude už navždy!
Mami, pohlídej za mě děti.
Ano, drahý.
Nesmí zničit tu knížku.
Sonny, vypni tu věc. Já jdu po Slappym.
Jen ty a já, Slappy.
Neslyším tě. Mám už příliš velký náskok.
Tohle jsou ampéry a tohle volty?
Ty kabely nedávají vůbec smysl.
A co tohle? Budeme tahat za páky.
Ne, ne, Same, to ne!
Ten ťulpas Slappy to tu nastražil.
Opatrně, Sáro. Byla by to škoda, spadnout z takové výšky.
Je jich tam mnohem víc.
Dělej, Sonny, vypni ten krám.
Ale ne. Sonny, pohni.
Slappy už je nahoře. Udělej něco.
Nemůžu, Same.
Dělej, Sonny. Jsi ten nejchytřejší kluk co znám.
Same, nezvládl jsem ani ten školní projekt.
To byl Slappy.
A i ten zkratoval.
Počkat. To je ono.
Nahodíme to. Všechno. Vyhodíme pojistky.
- Jo! - Pojistky jsou tamhle.
A teď dokončím příběh a zničím město.
Ne!
Co si myslíš, že děláš?
Píšu si vlastní konec.
Pozor! Spoiler!
Zachráním město a pošlu tě tam, kam patříš.
Copak je?
Spisovatelský blok?
Zase?
- Chytni tu páku. - Tuhle?
Na můj signál oba zatáhneme najednou.
- Připraven! - Teď.
Dej mi tu knížku.
Tu knížku nedostaneš, Slappy.
Mám přítele, co si myslí něco jiného.
Není kam utéct, sestřičko.
Dobře. Vyhrál si, Slappy.
Dám ti tu knížku, ale proměníš mámu nazpátek.
Platí.
A všichni žili šťastně až do Slappyho.
Zapomněl jsi na jednu věc.
Nikdy nesuď knihu podle obalu.
Cože?
Ne!
Sonny, co se to děje?
Mami.
Musíme odsud pryč!
Funguje to!
Do toho, děcka!
Haló?
Někdo se po mě sháněl?
- Sáro? - Mami!
Haló?
Dostal jsem vaši zprávu. Jsem tady.
Žádný strach. Všechno bude zase v pořádku.
Potřebuju papír do stroje, lexikon,
dietní kolu a tiché místo na práci.
Preferuji pohodlné křeslo s bederní opěrkou.
Vy jste R.L. Stine?
Já? Ne, jsem Dr. Seuss. R.L. Stine není dostupný.
Ano, samozřejmě, že jsem R.L. Stine!
Tak tohle asi patří vám.
Neotvírejte to.
Moje první kniha.
Uvědomte si, že jsem ji napsal asi tak ve vašem věku.
Je to spíš amatérská práce, ale určitě budete souhlasit,
že je příslibem kvalit budoucího brilantního autora.
Proč máte psací stroj?
Chtěl jsem vás s ním zachránit,
i když to vypadá, že jste to zvládli sami.
- Psacím strojem? - Už se tak stalo dříve.
Jednou.
Možná dvakrát.
Možná vícekrát.
Kathy?
Walter, manažer ve Fredově lékárně.
Rád tě vidím.
Ahoj. Já tebe taky.
Co tady děláš?
Já nevím.
Waltere! Waltere! Byla z vás příšera.
Byl jste velikej, zelenej, hnusnej. Byl jste Slappyho poskok!
Poruchy počasí. Velice zvláštní poruchy počasí.
Ale už je zase vše v pořádku.
Bezva. Dobře. Jo, počasí bylo opravdu zvláštní.
Pravda. Díky.
Co se ti to stalo s košilí?
To nevím.
- Běžte, ásledu-jtete. - Cože?
To znamená "následujte je." Pig Latin.
Ta dnešní mládež.
To je legrační, takhle tě tu potkat.
Fakt? Já si vždycky přála, potkat tě i mimo práci.
Jo, já taky.
Poslyš, jestli nic o víkendu nemáš,
nešla bys někam na oběd?
- Jo. - Jo? To je skvělé.
Takže si nepamatují, co se jim stalo?
Proces přeměny
jim asi vymazal paměť.
Všichni zasažení si nebudou nic pamatovat.
Tommy?
- Jsi v pořádku? - Můj Bože, kluci.
Měl jsem šílenej sen.
Tak rád vás vidím.
Nevěřím tomu, že to říkám,
ale taky tě rád vidím, Tommy.
Děcka padají z nebe.
Moje práce tady skončila.
Já jsem taky spisovatelka.
No, spíš aspirující a momentálně hodně zaseklá.
Upřimnou soustrast.
Všechny horory světa blednou v porovnání
s hrůzou prázdné stránky.
Nějaká rada pro kolegu by nebyla?
První pravidlo psaní: piš o tom, co znáš.
30 let a pořád nevím,
jak by ta knížka měla skončit.
A ty jsi na to nějak
přišla během jediné noci.
Věřím ti.
"Piš o tom, co znáš."
Popište situaci v životě,
kdy jste čelili strachu, výzvě nebo selhání.
Myslím si, že většina z nás se bojí,
že nebude mít co vyprávět.
Že na nás není nic zvláštního.
A pak, když to vůbec nečekáte, přijde ta chvíle,
kdy se tomu musíte postavit
a je jedno, jak moc se bojíte.
Ale já se naučila,
že je dobré se občas bát.
Bát se, že přijdeme o naše milované.
- Stop, stop! - Je to břichomluvecká loutka.
Fakt?
To není zábavný, mami.
Ne, mě se to líbí.
Gratuluji, Sonny.
Moc vám děkuji, řediteli Harrisone.
Nebo se bát toho, že si nesplníme naše sny.
Protože tyto chvíle nám připomínají,
jak zvláštní naše příběhy doopravdy jsou.
- Tak na nás. - No ovšem.
- Ahoj, Sáro! - Ahoj, pane Chu.
Sleduj.
To se mi líbí.
Jo, tentokrát jsou v normální velikosti.
Však víš, pro jistotu.
Ale vážně, pro jistotu.
Správně. Tak zatím, pane Chu.
Pa!
A možná, že když budete strachu čelit dostatečně dlouho,
přestaneme se bát nadobro.
Ahoj, zlato.
Copak se stalo?
Vzali mě.
Já to věděla. Věděla jsem, že na to máš.
Jsem na tebe tak pyšná.
Já asi taky.
- Díky, Sonny. - Tak pojď sem.
Blahopřeju.
Sundej si bundu.
Kluci, podejte mi nějaký ozdoby.
Jo, jo, jo.
Mám takovou radost!
- Na, dej to tam. - Jo, to se mi líbí.
Konečně nová kniha.
Ano.
Ahoj, taťuldo.
Slappy! Myslel jsem, že tě dostala ta knížka.
Možná ty ostatní, ale mě ne.
Jak to?
Víš, že já vždycky přežiju.
Napsal jsi mě takového.
Ve skutečnosti jsem napsal vlastní příběh, když jsem byl pryč.
A hádej co.
Jsi v něm hlavní postava.
Ne!
Zkus si na chvilku žít v knížce, taťko.
Přeložil NUM71
Ruce pryč!
Čus! Mrkejte na moji svíčku.
Slappy Halloween.