Musíme mít za to, že americká zvířata... pomalu migrovala následnými
generacemi z vnějšího světa do hlubších a hlubších zákoutí jeskyní Kentucky.
Charles Darwin O PŮVODU DRUHŮ
TOTO NENÍ ZALOŽENO NA SKUTEČNÉM PŘÍBĚHU
TOTO JE SKUTEČNÝ PŘÍBĚH
z anglických titulků přeložila cibina
V jejich minulosti nebylo nic,
co by naznačovalo,
že by se něco takového mohlo... mohlo stát.
Já... já nevěděl, co si s tím počít.
Byli to zatraceně dobří kluci.
Tihle kluci nebyli kriminálníci, neměli žádné záznamy.
A, to víte, že se něco takového stane
těm klukům a škole byla samozřejmě
tehdy velká ztráta.
Byli jsme v šoku.
Tohle bychom od našeho syna...
nikdy nečekali.
Je to jako bychom se probudili do noční můry.
Všechno v naší rodině bylo
nastaveno tak, aby naše děti byli úspěšné.
Byla to jen...
chvilka a přišli jsme o něj.
Omlouvám se.
AMERICKÁ ZVÍŘATA
O 18 MĚSÍCŮ DŘÍVE
Spencere. Děkuji, že jsi počkal.
Velice nás ohromilo tvé portfolio
a mimořádná chvála tvých učitelů.
Ale teď doufáme, že se dozvíme něco víc o tobě osobně.
Jako o mém rodinném zázemí a tak?
Cokoliv si myslíš, že je relevantní.
Prostě nám řekni něco víc o tom, kdo jsi.
No...
Jmenuji se Spencer Reinhard. SKUTEČNÝ SPENCER REINHARD
Pocházím z Lexingtonu v Kentucky a je mi 30 let,
ještě asi další... necelý měsíc.
Můj otec je inženýr.
Moje matka je v domácnosti, řekl bych.
Nech mě tě tady zastavit. To je skvělé.
Řekl bych, že co bychom opravdu rádi poznali,
jsi ty.
Myslíte koníčky a tak?
Co bys svou prací rád vyjádřil?
Myslím tím...
Kým jsi... jako umělec?
UNIVERZITA TRANSYLVANIA ZÁŘÍ 2003
Další! Další!
Pane Reinharde, čestný muž, pokud byste mohl.
Usiluje o šlechetnost šlechetných.
O pokoru pokorných.
Čestný muž je...
Vysaj to! Vysaj to!
- Vysaj to! Vysaj to! - Dělej!
Vysaj to! Vysaj to!
Když jsem vyrůstal, toužil jsem...
po nějakém život měnícím zážitku.
Začal jsem číst o ostatních umělcích.
Vždy byli ovlivněni nějakou tragédií v jejich životě
a museli hodně trpět.
Van Gogh se nakonec zabil.
Monet oslepnul.
Cítil jsem, že chápali o životě něco víc,
co jsem já nemohl zažít.
Umění musí být o víc než jen o...
"Můj život je skvělý a umím opravdu dobře kreslit."
Už bylo kurva načase.
Jak to myslíš, že bylo načase?
Nechal jsem ti asi zilion zpráv.
Nenechal jsi mi žádnou zprávu už několik týdnů, Warrene.
Hele a chceš něco dělat?
- Myslím, že půjdu do postele. - Stavím se.
Vážně, chlape, vyser se na spolky.
Důvod, proč být členem bratrstva je, abys jednoho dne
mohl vejít do dveří kanceláře, kam nechceš,
a viděl chlapa, co jsi nechtěl potkat,
všechno v naději, že ti možná dá práci
kterou jsi nikdy nechtěl kurva dělat.
Často jsem přemýšlel o tom,
jak jiný by byl můj život, kdybych nepotkal Warrena.
Takže tohle je...
dinosaurus, Tyranosaurus Rex,
snažící se vypnout stropní větrák.
SKUTEČNÝ WARREN LIPKA
Warren byl rozhodně někdo,
s kým si moje máma nepřála, abych kamarádil.
Nebyli jsme ze vztahu s Warrenem nadšení,
ale akceptovali jsme to, protože...
to byl jeho kamarád.
Potřebujete mít trochu...
koření...
ve vývaru.
A Warren nejspíš byl tím kořením.
Lidé říkali, že...
já jsem byl vůdcem skupiny,
ale to prostě není pravda.
Žádný vůdce skupiny neexistoval.
Ano! Sakra!
Tady jsem pracoval.
Polovina těchle sraček se vyhodila.
Doslova to vyhodili do zkurvenýho odpadu.
Podej mi baterku.
Warrene, co tu děláme?
Věděl jsi, že 40% jídla z restaurací v Americe
se vyhodí do koše? Prostě se to vyhodí.
Jsme ten nejtlustší zkurvenej národ na světě
a stejně vyhazujeme skoro polovinu našeho jídla.
- Děti v Africe... - Kurva, chlape.
...hladoví, kámo.
Je to kurva tragický.
Co s tímhle budeme kurva dělat?
Zachraňujeme to před skládkou.
Jíš avokádo? Jsou prošlá...
Ne, to je dobrý, Warrene...
- Do prdele. - Uteč! Uteč, uteč, uteč, uteč, uteč!
Neupusť to zkurvený maso. Sakra.
Příště schytáš zkurvenou kulku, Warrene!
Vyjebali jsme je přímo do prdele!
Jooo!
- Jeď. Jeď. - Jedu.
Jedu. Jedu!
Jedu! Jedu!
? Jsem naživu ?
? a dnes vidím věci ohromně jasně ?
? Jsem naživu ?
? Jsem skutečný ?
? Chutnám a dotýkám se a vidím a cítím ?
? Jsem naživu ?
Podívej na ty pojebance.
Měli bychom prostě přidat otáčky a vysvobodit je z jejich utrpení.
Ani nevím, co tady děláme.
Tak potkal jsi tam nějaký hustý lidi?
Ne. Bandu šašků.
Ty?
Ne.
Není to takové, jak jsem myslel.
Přemýšlíš někdy nad tím, že ses narodil jako ty...
tady, a ne jako někdo jiný?
Připadáš si někdy, jako bys čekal, až se něco stane,
ale nevíš, co to je?
Ale že to je...
ta věc, co by mohla...
udělat tvůj život zvláštním.
Jo.
Jako co?
Přesně.
"Jako co?"
Dobrá zpráva, pokud jste se dnes vzbudili a přemýšleli,
jestli žijete ve správném městě, lidi.
Protože magazín Forbes zvolil Lexington
čtrnáctým nejlepším městem v USA pro byznys a kariéru.
UNIVERZITA TRANSYLVANIA ZÁŘÍ 2003
Pokud nebudete moci najít nějakou knihu,
ať už na poličce nebo v počítači,
obraťte se, prosím, na zaměstnance knihovny.
Za těmito dveřmi žije speciální sbírka.
A v budoucnu budete potřebovat domluvenou schůzku,
abyste mohli těmito dveřmi projít,
vždy v doprovodu zaměstnance knihovny.
Podržte někdo dveře. Děkuji.
Mnoho knih v této knihovně
je zde již od 19. století
a velice nás těší,
že zde máme některá z nejvzácnějších vydání v USA.
John James Audubon
je zodpovědný za toto mistrovské dílo.
První vydání, Ptáci Ameriky.
Žil zde v Kentucky.
Měl nějakou smůlu v podnikání, šel za dluhy do vězení.
Když opustil vězení, vydal se do divočiny
se zbraní, nějakou barvou
a hlubokou touhou namalovat každého ptáka v Americe.
A když se vrátil zpět do civilizace,
byl uznán za jednu z nejvýznamějších osobností amerického umění.
A kolik to stojí?
No, my nehovoříme o hodnotě našich knih,
ale mohu Vás ujistit, že pan Audubon
by si nikdy nepomyslel,
že jeho kniha bude tou nejcennější, která existuje.
Tak, většina z vás zná tuhle knihu.
Zřejmě jedna z nejdůležitějších, co kdy byly napsány.
Darwinova O původu druhů.
Podívejte se, prosím, na řádek deset a řekněte mi, co vidíte.
"Druhů" je vyhláskováno špatně.
Správně. "Druhů" je...
Přidáte se k nám, pane?
Jsem si celkem jistý, že mi o ní říkal na Richardově párty.
Pamatuji si, že bylo chladno.
Kniha?
V jakém světě může kniha stát 12 miliónů dolarů?
Není to tak úplně kniha.
Je to spíš sbírka obrazů.
Myslím, že jsem mu o tom řekl v autě.
Možná v listopadu. Bylo chladno.
Pořád nechápu, jak může kniha stát 12 miliónů dolarů.
Je to jako kdyby měl Picasso několik svých obrazů
v knize.
Když říkáš, že je v knihovně, tak to tam prostě...
leží na poličce?
Ne, je v místnosti pro speciální sbírky.
A to je co? Nějaký sejf?
Spíš zabezpečená místnost se skleněnými skříňkami a tak.
Se strážnýma u dveří a tak?
Ne, ale samozřejmě tam nemůžeš jen tak nakráčet.
Hej, zastav tady.
Protože je tam všude ochranka?
Žádná, co bych viděl.
No...
tak proč teda?
Protože si musíš domluvit schůzku.
Takže takhle si to pamatuješ?
Ne tak úplně.
Ale jestli si to tak pamatuje Spencer,
tak to tak nechme.
Je to 12 miliónů dolarů.
Mohli bychom to vzít?
Víš jak- co by k tomu bylo potřeba?
Bylo by zapotřebí neobyčejného úsilí, abychom to vzali.
Ne obyčejného úsilí.
Co je?
Myslím, že víš.
Tolikrát se řešilo: "A kdo to navrhl?"
"Kdo to vlastně začal?"
Přijde mi, že hodil návnadu...
a já na ni skočil.
Dalo by se říct, že jakmile se Warren chytí nějakého nápadu,
tak ho jentak nepustí.
UNIVERZITA KENTUCKY
JAK NAPLÁNOVAT DOKONALOU BANKOVNÍ LOUPEŽ
Podívej, jen říkám, že se nic nestane,
dokud se o to sám nezasadíš.
Měli bychom být lovci-sběrači, chlape.
A celý náš život jen rozbalujeme věci.
Balení, balení, balení.
Iluze výběru.
Je to kravina, chlape.
Každý si tu myslí, že vyhraje loterii,
ale nikdo si nekoupí los.
Jo, no, vězení by byla...
hezká změna prostředí.
No, a co takhle skončit na zasrané lodi v Karibiku?
Jako na konci Vykoupení z věznice Shawshank.
Můj bože.
Jak by se ti to líbilo?
Byli 20 let ve vězení.
A nerad ti kazím iluze,
ale ve skutečném světě to tak nefunguje, Warrene.
Ti zlí neodjedou do západu slunce
- s penězi a... - Počkej chvíli.
...zlatem a...
Jak bychom my byli ti zlí?
No, byli bychom lupiči.
Nejsi ani zvědavý...
v tom tvém malém, malinkatém mozečku,
co by se skutečně stalo?
Nejsi zvědavý?
Zjistit co?
Co by se skutečně stalo ve skutečném životě.
Teď nevím, kolik to bylo.
Můžeš, prosím, jít? Já tady pracuji, Warrene.
- Pracuji... - Poslouchej mě.
- No tak. - Poslouchej mě.
Musím to dodělat.
Budeme potřebovat stavební nákresy.
Budeme potřebovat znát východy a vstupy.
Budeme potřebovat znát vchody pro zaměstnance
a nejrychlejší cestu z budovy
v jakýkoliv čas.
Co říkáš?
Nepotřebuješ nákresy.
Můžeme je prostě nakreslit.
Tihle chlapi jsou hlupáci.
Nemůžou si dovolit se z toho vyvlíknout.
Kdyby to udělali, byli by v tahu, jasný?
- Jasný. - Nějaké další otázky?
Dobře, tak se podíváme na tohle.
Tohle je hrubý nákres trati, jak si ji pamatuji.
Neexistují zrovna knihy
s návodem, jak ukrást umění.
Chci, abys to se mnou prošel milimetr po milimetru.
Přidal nebo odebral i tu nejmenší změnu,
i kdyby to mělo být jen něco jako umístění stánku s hot-dogy.
17:10, vysoká, zrzka, knihovnice,
pro dnešek odchází.
17:11,
malý, administrativní asistent se vrací.
Podržte dveře, prosím.
Mnoho z knih v této knihovně je zde již od 19. století.
Ani jeden z nás to nebral opravdu vážně.
Od začátku jsem to bral velmi vážně.
Warrene, nemáme tajné klepání.
No, tak byste měli mít.
Ahoj.
Už jsi ztratil svou falešnou občanku, že jo?
Vlastně jsem si s tebou přišel o něčem promluvit.
- Vážně? - Jo.
O co jde?
Co kdybych se něčeho potřeboval zbavit?
Co máš na mysli?
Něco vzácného.
Takže hledáš překupníka?
Hledám chlápka, co koupí něco vzácného.
Jasně.
Nechci o tom nic slyšet.
Ale znám chlápka, se kterým by sis možná mohl promluvit.
Ale potkal jsem ho jen jednou.
A nevím, jestli se za něj můžu zaručit, takže...
- Rozumíš? - Naprosto, chápu.
Dobře.
Je v New Yorku. Nemá rád telefonní hovory.
Jak se s ním spojím?
- Co to je? - To je překupník.
Jaký překupník?
"Jaký překupník?"
Překupník, co kupuje kradené věci.
Máme tomuhle chlápkovi napsat e-mail, požádat o schůzku
a podepsat se jako "Terry".
A říkal, ať nikdy nepíšeme dvakrát ze stejného účtu.
Jak kurevsky hustý to je?
- Dobrá práce. - Děkuji.
"S pozdravem, Terry."
Spokojený?
- Chtěl bych změnit... - Ups.
Jen prostě nechápu, co je platba "v dobré víře".
To mu dáme 500 babek za schůzku?
To abychom ukázali, že to myslíme vážně a neplýtváme jeho časem.
Řekl bych, že 12-hodinová jízda přes celou zemi
to demonstruje dobře.
Tak se to prostě dělá, chlape.
Aha, tohle znáš ze všech svých předchozích loupeží?
Uklidnil by ses?
Co bys s těma penězma dělal?
Nemají umělci hladovět?
Posloucháte Vaši oblíbenou oldies stanici.
Zpátky do minulosti s hity z 50., 60. a 70. let.
? Je to mnoho let, co jsem tu byl naposled ?
? Na silnici jsem trávil svůj čas ?
Odjeli jsme z Kentucky a nikdo nevěděl, že jsme pryč.
Začínalo se to jevit uskutečnitelně.
Začaly se dít skutečné věci a byly...
Měnilo to... měnilo nám to právě v ten moment životy.
? Tady jsem a v tomhle městě ?
? s hrstí plnou dolarů ?
? A, miláčku, radši věř, že ?
? Jsem zpátky Zpátky v rytmu New Yorku ?
? Zpátky ?
SOBOTA, 14. ÚNORA 2004
V té době jsem se bál, že když se ten chlápek neukáže,
tak tahle fantazie skončí
a my se vrátíme do Kentucky
a... věci se vrátí do normálu.
A pak najednou Warren mluví s chlápkem
s culíkem a modrou šálou.
Nebo to byla fialová šála?
Bylo mu kolem padesáti.
Bílé vlasy a dobře oblečený.
Podal mi kus papíru
a to bylo celé, ani nespočítal peníze.
Ahoj.
Tak co říkal? Co říkal?
On nebyl ten kupec.
Ale dal nám kontakt.
Překupníka.
Takže ten chlap nebyl překupník?
Myslel jsem, že jsi říkal, že je překupník.
Asi není.
Právě jsme...
Právě jsme utratili 500 dolarů za e-mailovou adresu.
Teď jen musíme kontaktovat tohohle chlápka.
Říká, že mluví anglicky.
Cože?
On je...
Pojďme pro něco k jídlu. Pojď, mrznu.
Proč by nemluvil anglicky, Warrene?
Warrene.
"Pane, děkuji za Váš e-mail.
Obávám se, že obchodujeme pouze osobně,
ale uvítáme Vás a Vaše předměty v Nizozemsku,
co nejdříve se Vám to bude hodit."
- Musíme jet. - Do Holandska?
- Do Nizozemska. - Můžeš přestat?
Ne, nepřestanu, dokud to neshoří.
- Warrene. - Je to důkaz.
Horký. Zkurvysyn jeden.
Děkuji. Promiň.
Takže chceš jet až tam,
abys potkal nějaké skutečné zločince,
o kterých nic nevíme,
abychom mluvili o něčem, co ani nemáme?
Ano.
Co ty navrhuješ?
Možná je načase, víš jak, čelit realitě.
Možná je to něco, co nejsme schopni udělat.
Takže tu prostě budeme sedět a nic nedělat?
To mě teda zklamalo.
Ani ti nedokážu říct jak.
Co ty, Spencere? Děláš, co můžeš?
Ani ne.
Snažím se brát celou tu věc s uměním vážně.
- Jo? - Jo.
No, někdo asi musí, co?
Ale taky se musíš snažit, aby ti krev proudila, synu.
A když o tom mluvíme,
minulý týden jsem potkal Burta Morrise
a on říkal, že jsi promeškal několik tréninků.
- Jo. - Warrene,
jsi tam na stipendiu.
A tohle to znamená. Jsi tam, abys hrál.
Měl jsem to taky tak.
- Kurva! - Ježíši Kriste.
Jsi v pořádku?
Pamatuj, ti, co se vzdávají, nikdy nevyhrají,
- a vítězové se nikdy nevzdávají. - Tady máš, Spencere.
Jo, to je něco podle čeho žít.
Tak jak se má tvá máma, Spencere?
Má se dobře.
- Dobře. Pozdravuj ji ode mne. - Budu.
Potřebuji s tebou mluvit, prosím.
Cože, teď, Sue?
Teď?
Omluvte mě, kluci.
Chci si jen dát večeři s klukama.
- Co je tohle? - Držíš moje...
Rozvádím se s tvým otcem.
Omlouvám se.
A pak jsem se, myslím, podíval na Spencera a...
Kdo ví, jestli se to skutečně stalo takhle, ale on řekl...
Pamatuji si, že to bylo nějak jako "Noo."
Asi bych už měl jít.
Ona kurva pláče?
Ty kurva pláčeš?
Warrene, už půjdu, chlape.
Jo, jdeme.
Měl bys kousat svoje jídlo, chlape, vážně.
Pokračujeme s plánem.
O čem to mluvíš?
Holadsko. Amsterdam a pak pryč.
No tak, Warrene, víš, že nemůžu jet.
I kdybych chtěl.
No tak, chlape.
Kurva.
Podívej, možná bych mohl sehnat nějaké peníze
a... zaplatit půlku letenky.
- Opravdu? - Jo.
Ale...
letěl bys jenom ty.
To je v pohodě.
Co je?
- Dej mi pusu. - Ani na mne nesahej, chlape.
- Dobře, brácho. - Díky, brácho.
- Dostaň je, jo? - Jo.
MEZINÁRODNÍ ODLETY PÁTEK 5. BŘEZNA 2004
? Hozený jako hvězda do mého nekonečného spánku ?
? Otevřu oči, abych nahlédnul ?
? a zjistil, že jsem u moře ?
? Poklidně zírám ?
? Tehdy, když flašinetář ?
? přišel zpívat písně o lásce ?
? Tehdy, když flašinetář ?
? přišel zpívat písně o lásce ?
? Flašinetář, flašinetář ?
? Flašinetář zpíval ?
? Flašinetář, flašinetář ?
? Flašinetář zpíval ?
Ahoj, já jsem David. Pracuji s panem Beckmanem.
Ahoj.
Mohu si přisednout?
Vy jste ti chlapi, co...
Máš nějaké knihy...
a máš nějaké obrazy.
To mám.
Máme několik položek příslušejících
k té záležitosti, kvůli které tu jsem.
Ty knihy od Audubona.
Jsou velmi vzácné.
Ano.
Proto jsem tu.
Proto jsi tady...
se svým kouskem papíru.
No, nevěděl jsem...
Pan Beckman je tvůj otec?
Ne, pan Beckman je můj zaměstnavatel.
Vlastně jsme svým způsobem příbuzní.
On je vlastně...
manžel máminy sestry,
což z něj tak nějak dělá strýce.
Ten čůrák okrádá svou rodinu.
Máš autentizaci?
Dobře, když říkáte autentizace...
Bereme položky od různých zdrojů
a nezjišťujeme, odkud se vzaly,
pokud máme autentizaci
od velmi známého aukčního domu.
Jo, no...
Takže říkáte, že se správnou autentizací
by Vás tyhle položky zajímaly?
Jo.
Takže...
Mimochodem pan Beckman bude velmi potěšen.
Takže... mohl bych se zeptat, zhruba,
pokud bychom se bavili, no...
- Dokážu si představit, že je těžké... - Za kolik?
Ano.
Za kolik?
Třicet až čtyřicet procent odhadní ceny.
To jsou miliony dolarů, že?
Jo!
Hele, přemýšlel jsem a myslím,
že budeme potřebovat větší loď.
Budeme potřebovat větší loď?
Myslím tím, že budeme potřebovat ještě někoho dalšího.
Proč potřebujeme někoho dalšího?
Potřebujeme někoho se schopnostmi, co my nemáme.
Někoho, kdo je dobrý v logistice
a šachách.
Uznávané účetní... zásady
UNIVERZITA KENTUCKY
Prohlášení...
o auditu.
Takže v roce 1992
máme Statistický analytický systém s hodnotou 82.
Chtěl by někdo vysvětlit důležitost tohoto čísla?
Pane Borsuku.
Měl jsem účetnictví jako hlavní obor, protože jsem chtěl do FBI.
Tehdy to byl jeden z jen dvou hlavních oborů,
u kterých brali rovnou z vysoké školy.
SKUTEČNÝ ERIK BORSUK
Eric byl džentlmen.
Dobrý student.
Nezavdával důvod k zamyšlení
nebo k obavám. Vůbec.
Vždycky jsem se z nějakého důvodu cítil...
tak trochu jako samotář.
Jo, SAS 82
stanoví, že auditoři mají povinnost aktivně hledat podvod
a ne ho jen nahlásit, pokud na něj narazí.
To je správně.
Až na to, že ve skutečnosti to tak vždycky nefunguje, že ne?
Arthur Andersen.
Pamatujete si na ně? Auditoři Enronu?
Děkuji za to, pane Borsuku.
Takže v roce 2002 nás to vede k SAS 99...
Nevytípávej mě.
Do prdele! Co tu kurva děláš?
Potřebuju s tebou mluvit.
Ale ne tady.
WAN FU 9 VEČER
Warren a já jsme nebyli v kontaktu. Pohádali jsme se.
Byly to asi tři měsíce, co jsme spolu naposled mluvili.
Myslel jsem, že spolu nemluvíme.
Co? Počkej.
Ne. Ne, ne, ne, ne.
Můžeme se... prostě dohodnout,
že zapomeneme na všechny ty sračky?
Prostě... ne.
- Hej. - Tak co je, chlape?
K čemu všechny ty tajnosti?
Jsem tu, abych si s tebou promluvil o něčem smrtelně vážném.
Došlo mi, že musíš něco chtít.
Vlastně jsem přišel něco nabídnout tobě.
- Vážně? Jo? - Jo.
Neexistuje nikdo jiný, komu bych s tím mohl věřit.
Buď v tom jedeš nebo ne, hned teď.
Jak můžu říct, jestli v tom jedu nebo ne,
když jsi mi o tom ještě nic neřekl.
Jen potřebuji, abys řekl obecně, jestli by tě to zajímalo.
Protože tady možná jde o něco ne úplně legálního.
A je tu šance,
že bychom museli všechno opustit.
Dobře, když říkáš "ne legálního"...
Řeknu to jednou a jenom jednou.
Buď v tom jedeš nebo ne. Hned teď.
- Budu potřebovat víc informací. - Ne dokud se nezavážeš.
Jde o něco nebezpečného
a kurevsky hodně vzrušujícího
a potřebuji, abys toho byl součástí.
Mohlo by to změnit všechno.
Tohle je tvoje chvíle pro modrou nebo červenou pilulku, příteli.
Co vejška?
Museli bychom jít dnes večer?
Myslím, že jsem řekl ano,
jen protože jsem chtěl...
obnovit naše přátelství.
Tak jaký máš plán?
To je částěčně proč tu jsi.
Jen se na to podívej, prosím.
- Nemůžeme to udělat v noci. - Cože?
V jakou část dne nemá v budově nikdo být?
Bylo by nemožné se dostat dovnitř a nespustit alarm.
Muselo by se to udělat přes den.
Vidíš?
Věděl jsem, že jsi na tohle ten správný.
Podívej na něj. Jak ryba ve vodě.
Jistě.
Vejdeme prostě dovnitř za denního světla a vykrademe to tam.
Jo a když už tam budeš, můžeš odpálit kantýnu dynamitem, ne?
Kolik jsi říkal, že je kamer v místnosti se speciální sbírkou?
Protože univerzitní ochranka je bude sledovat.
Kamery, alarmy.
Budou vědět, kdo jde dovnitř a ven.
Co děláš?
Dělám si poznámky. Tohle jsou dobrý věci.
Seš, kurva, retardovanej?
Ne.
Proč prostě nenapíšeš FBI a nezeptáš se,
kde bychom měli nechat svoje otisky?
Můžeš jim to ulehčit.
Chlapi, musíme zjistit, kdo hlídá místnost se speciální sbírkou a kdy.
S tím souhlasím.
SPORTOVNÍ ŘEDITEL
Vstupte.
Zdravím.
- Posaď se, Warrene. - Dobře.
Předpokládám, že víš, proč tu jsi.
Ani ne, pane.
Dobře. Pane Lipko...
jste tu na sportovním stipendiu.
Možná Vám to nepřipadá moc důležité.
Ne, pane, připadá.
No, synu, dáváš to najevo zvláštním způsobem.
Protože jsem tě nesčetněkrát varoval,
co se stane, když pořád nebudeš chodit na tréninky.
Pomocný trenér má podezření na drogy nebo alkohol.
Bolí mě vidět,
jak přicházíš o tohle stipendium.
Ale tvého otce to bude
bolet a asi ho to i zostudí mnohem víc.
Takže bys možná chtěl zohlednit,
jaké by to pro něj bylo zklamání.
Jo.
To by bylo zklamání.
Věc se má tak...
Pracoval jsem na tom, abych se dostal do týmu už asi od pěti let.
A absolutně netuším proč.
Upřímně, pane...
Myslím, že celé tohle místo je zklamáním.
Myslím, že Vy jste zklamáním.
A myslím, že celé tohle zatracené město
je zklamáním.
Vypadni.
To je vše?
Kamery nejsou kamery.
Jsou to detektory pohybu.
Napíšeme do knihovny e-mail
a požádáme je, aby byli Audubon a iluminovaný rukopis
vystaveni, až dorazíme.
Budou tady a tady.
Mohl bys, prosím, nesahat na ten model? Díky.
Jak jsem říkal.
Přímo tady je cíl číslo jedna, Audubon.
Přímo za vitrínou jsou dveře,
které vedou k výtahu pro zaměstnance, který jede přímo do sklepa.
Jakmile budeme ve sklepě,
můžeme se dostat k požárnímu východu na straně budovy.
Kde je knihovnice?
- Děkuji. - Jen na ni dávej pozor.
Knihovnice je tím největším rizikem celé téhle operace.
Potřebujeme, aby co nejdříve přestala hrát roli.
Jakmile budeme uvnitř místnosti,
začnete vy dva balit menší knihy
a já otevřu vitríny s Audubonem a Darwinem.
Měli bychom to zvládnout za méně než tři čtyři minuty.
- Dobré odpoledne. Pojďte dál. - Jak se máte?
Jsem Betty Jean Goochová,
a budu potřebovat do záznamu Vaše jména, prosím.
Já jsem Spencer Green.
? Trochu míň konverzace Trochu víc akce, prosím ?
? Všechna tahle podrážděnost Mě neuspokojuje ?
? Trochu víc kousání A trochu míň štěkání ?
? Trochu míň boje A trochu víc jiskry ?
? Zavři svou pusu A otevři své srdce ?
? A, miláčku, uspokoj mě ?
? Uspokoj mě, miláčku ?
? Pojď, miláčku Mluvení mě unavuje ?
? Popadni svůj kabát A pojďme ?
? Pojď, pojď Pojď, pojď ?
? Neprokrastinuj Neartikuluj ?
? Holka, začíná být pozdě Ty jen sedíš a čekáš ?
? Jo Trochu míň konverzace ?
? Trochu víc akce Prosím ?
? Všechna tahle podrážděnost Mě neuspokojuje ?
Zastav.
Počkat.
Nefunguje to.
Potřebujeme minimálně dva chlapy v místnosti.
Pak je pořeba třetí,
aby dole v knihovně hlídal.
Pak budeme potřebovat řidiče.
Kdo je řidič?
- My tři nestačíme. - Má pravdu.
Jen bych rád věděl, jak tohle bude fungovat.
Je to vůbec realistický nebo...
No, máš lepší nápad, Spenci?
Ne. Kurva.
Byl jsem rozpolcen mezi touhou, aby to dobrodružství pokračovalo
a čekáním na nepřekonatelnou překážku, která by
to všechno zastavila a vrátila věci do normálu.
Potřebujeme někoho dalšího, komu můžeme věřit.
Počkat, počkat, počkat. Někoho dalšího?
Chceš přivést někoho dalšího?
Máš lepší nápad?
Komu dalšímu s tímhle můžeme věřit?
Někomu s rychlým autem.
Nebo penězi, aby si ho koupil.
Potkal jsem ho jen několikrát na střední.
Nikdy jsem si s Chasem úplně dobře nerozuměl.
Rozhodnutí přivést čtvrtou osobu vzešlo od Erica.
Jo, jsem si celkem jistý, že to byl Warrenův nápad.
Rozhodně bych nikdy nenavrhnul, abychom přivedli Chase.
Jmenuji se Charles Thomas Allen II, ale lidi mi říkají Chas.
SKUTEČNÝ CHARLES "CHAS" THOMAS ALLEN II
Můj otec mě stvořil k úspěchu.
Svou první společnost jsem založil ve 12 letech.
V 16 jsem koupil svoji první činžovní nemovitost.
Byl to malý podnikatel, kam až sahá má paměť.
Víte, sekal trávu...
Všude chodil za svým tátou.
Byl takové malé zlatíčko.
Prostě za ním všude chodil
a chtěl být
byznysmen a dělat vše, co jeho táta.
Chas. Kupodivu jsem znal jeho otce.
Posiloval ve stejné posilovně jako jednu chvíli já.
Úžasný člověk.
Prostě vynikající osobnost.
Myslím, že u Chase jsme hledali to...
že by mohl dodat peníze.
Kurva Ježíši Kriste, Warrene.
- Přestaň to kurva dělat. - Promiň.
Promiň, chlape.
Můžeme s tebou o něčem mluvit?
Jo, co se děje?
Jakmile jsem si uvědomil, že to s tím plánem myslí vážně,
myslel jsem si, že moc hulili.
Chlapi, myslím, že moc hulíte...
A myslel jsem si, že se nejspíš dostanou
do spousty problémů a že je chytí.
...a nejspíš se dostanete do spousty problémů
a chytí vás.
Chasi?
Opravdu potřebuješ pochopit, jak jednoduché to bude.
Počkat. O čem to tu kurva vůbec mluvíte?
Mluvíme o 12 milionech dolarů ve vzácných knihách.
A jenom o jedné staré dámě, co je hlídá.
Nejdřív jména.
Eric, pan Černý.
Spencer, pan Zelený.
Pan Žlutý, to jsem já.
Chas, pan Růžový.
Kurva vážně, chlape?
- Co? - Děláš ze mě pana Růžového?
Co? Co je špatného na panu Růžovém?
Víš naprosto přesně, co je špatného na panu Růžovém, dobře?
Omlouvám se, můžu jen říct, jak hloupá celá tahle věc je?
Dobře? Protože ve filmu
je celá ta věc s jmény o tom, aby nikdo nevěděl,
jak se ostatní jmenují a nemohl je prozradit.
Klídek, dobře?
Je to jen protokol,
abychom se neoslovovali jmény během loupeže.
Dobře?
Žádná jména.
- Pane Růžový. - Je to kurva směšný, chlape.
Neumřeli nakonec v tom filmu všichni?
Spencer byl pan Zelený, protože hodně hulil.
Eric byl pan Černý, protože říkal, že jeho duše je černá.
Já byl pan Žlutý, protože jsem byl... Byl jsem máminým sluníčkem.
A Chase jsem pojmenoval panem Růžovým, abych si z něj udělal prdel.
Nebudu pan Růžový. Jakoukoliv barvu mimo růžové.
Je to nejspíš můj nejmíň oblíbený Tarantinův film.
Dobře. Nejdřív rozdělení.
Pane Zelený, ty se postaráš o převleky.
Make-up, protézy, outfity, paruky a podobně.
- Maškarní? - Točíme film.
Pane Černý, tvůj první úkol bude najít spolehlivé vozidlo pro únik.
Ford nebo něco podobného, nic výstředního.
Který koupíš
- v hotovosti na falešnou občanku. - Jo, děkuji.
Pane Růžový, tvůj první úkol je najít nejrychlejší cestu
z knihovny k místu vyložení tady.
Procvičuj to pořád dokola, než se to stane tvou druhou přirozeností.
14 minut, 18 vteřin, převážně na zelenou.
Pan Žlutý. To jsem já, samozřejmě.
Zařídím autentizační schůzku v New Yorku na víkend
ihned po loupeži.
Takže i když nahlásí, že knížky zmizely,
ještě se neukáží na národním výpisu kradeného umění.
Jakmile budeme mít autentizaci,
dohodneme si schůzku s kupci v Nizozemsku.
Drahý pane, jmenuji se Walter Beckman.
Jsem sběratel vzácných rukopisů a žiji v Texasu.
Rád bych si domluvil ocenění některých položek z mé sbírky.
Tak...
Napsal jsem do knihovny a domluvil schůzku
k prohlédnutí knih na předposlední den semestru.
To je za osm dní.
Knihovna bude skoro prázdná,
protože všichni budou u zkoušek.
Mám ten den zkoušku.
- Já taky. - Jo, já taky, mám historii umění.
Přesně.
Co tím myslíš "přesně"?
Myslím tím, že kdo bude podezřívat skupinu zlodějů,
jejíž všichni členové budou ten den u zkoušek.
Pane Zelený, představil bys nám převleky?
Takže návrh je jít převlečení za starce.
Promiň. Proč bychom, kurva, měli jít převlečení za starce?
Protože být starý je skoro jako být neviditelný.
Mám otázku.
Pořád mi není jasné, co se stane s knihovnicí.
- Kdo ji... - Asi bychom to měli rozhodnout tak,
že budeme tahat dřívka nebo hlasovat nebo tak něco.
No, já hlasuji, že s tím nechci mít nic společného.
Jo, já taky. Nechci to dělat. Neudělám to.
Hej. Počkat. Co to kurva?
Samozřejmě to nikdo nechce udělat. Proto to musíme rozhodnout...
taháním dřívek nebo hlasovat nebo něco.
Nešlo by nějak zařídit...
aby tam ten den nebyla?
Ne, jasně, že to kurva nejde.
Tak se dostaneš do té místnosti. Někdo tam musí být s tebou.
Tak se dostaneš do té zasrané místnosti!
Co když začně křičet nebo něco?
Jo, nebo dostane zasraný infarkt, chlape.
Jo.
Chlapi, až tohle skončí,
pošleme jí anonymní balíček
naplněný tisícovkami zasraných dolarů.
- Bude šťastná. - Podívej, já to neudělám.
Dobře?
Není mi to příjemné.
Wau.
Srát na to.
Já to udělám.
Já to kurva udělám.
Nebyla žádná překážka.
Už nám nic nebránilo to udělat.
Začali jsme s tím a dalo se to udělat.
Při pohledu zpět bylo tolik příležitostí, kdy jsem mohl...
kdy jsem mohl úplně vycouvat, nebo...
nebo změnit, co jsme dělali. A... já to neudělal.
DEN LOUPEŽE
- Lepicí páska. - Máme.
- Věci na převlečení. - Máme.
- Prostěradlo. - Máme.
ČTVRTEK 16. PROSINCE 2004
- Lyžařské masky. - Lyžařské masky.
Mobily.
Stahovací pásky.
Taser.
Není taser.
Do prdele!
Kdo měl na práci objednat taser?
Myslím, že ty.
Srát na to, nemůžu myslet na všechno.
9:10 DOPOLEDNE
Otevřete své knihy.
Máte dvě hodiny na zodpovězení dvou ze tří slohových otázek.
Až dám signál, můžete otočit své papíry.
V případě problémů zvedněte ruku.
A začněte.
? Krev v ulicích Ve městě Chicago ?
? Stoupající krev Mě pronásleduje ?
? Myslím na svítání... ?
Tohle by mohlo být přesně to, co tvá máma shání.
10:03 DOPOLEDNE
Omračovací pistole Black Cobra.
Na jak dlouho to někoho omráčí?
? Krev v ulicích pohání řeku smutku ?
? Krev v ulicích Mám ji až ke stehnům... ?
- Nemáš dnes zkoušky? - Jo.
Hele, poslouchej, potřebuji si půjčit dodávku.
Odložte tužky. Zavřete své testy a opusťte místnost.
Vaše skóre budou zveřejněna do konce příštího týdne.
11:01 DOPOLEDNE
Máš sedm minut zpoždění. Jdeme!
Čas vypršel.
Odložte pera. Zavřete své knihy.
Posuňte je, prosím, doleva
a spořádaně odejděte.
11:30 DOPOLEDNE
Jedenáct minut.
? Krev v mé lásce Ve strašném létě ?
? Krvavě rudé slunce Fantastického LA ?
? Krev si může vykřičet mozek Když usekávají její prsty ?
? Krev se narodí Při zrodu národa ?
? Krev je růží Tajemného svazku ?
Musíš to kurva dělat?
Tady je.
Jako hodinky.
Prostě se soustřeď, prosím.
Kluci, myslím, že mi bude zle.
Ani nemysli na to, že bys v tomhle autě zvracel, Spencere.
Pamatujte, jste starý.
- Všude jsou lidi. - Prostě se drž plánu.
Jdeme na to.
Ruším akci, ruším akci.
- Ruším akci. - Cože? Proč?
Jsou tam čtyři zkurvený knihovnice mající nějakou schůzku.
Nevím, nemůžu...
- Nemůžu to udělat. - Kdo je nahoře?
- Je tam chlap... - Nezáleží na tom, kdo tam je.
Jsou tam čtyři.
Nesvážeme čtyři zkurvený knihovnice.
Co se děje?
Mají tam nahoře nějakou schůzku.
Jsou tam čtyři knihovnice. Nemůžeme svázat všechny tyhle lidi.
Já tu nezůstanu, jasný? Všichni na mě koukají.
Padají mi licousy.
Dobrá, poslouchejte. Všichni se prostě uklidněte.
Nic jsme neudělali. Můžeme počkat, ano?
Nebudou tam napořád.
Dobře. Kdo chce počkat?
- Dobře. Srát na to. Odcházím. - Chlape.
? Léto přichází v sobotu Moje, ó, moje ?
? Brzy uvidím slunce A letní oblohu ?
? Brzy uvidím Lásku v tvých očích ?
? Až se probudím Ona tu bude ?
? Uvidím ranní světlo zářící V jejích vlasech ?
? Ucítím ranní slunce Všude ?
Dostat se z té situace, aniž bych udělal něco špatného,
byl úžasný pocit.
Z plánu sešlo, loupež se neměla uskutečnit.
A bylo to nádherné. Slunce svítilo,
a bylo to jako nový... jako nový začátek.
Nerozhoduji o tom, kdo smí být v té zasrané místnosti.
To je konec. Kurva.
Po tom všem to skončí. To je konec. Skončilo to.
Ani na chvíli jsi nemyslel? Nemyslel jsi?
- Nazvat mě zasraným... - Mám toho po krk.
Kurva!
Možná jsme se vyhnuli kulce.
Ničemu jsme se nevyhnuli, protože jsme kurva nic neudělali.
Jen jsme to posrali.
Kurva!
Zastav tady. Potřebuju něco k pití.
Máte předplacený telefon?
Právě jsem zavolal do knihovny.
Jsme zpátky ve hře. Zítra ráno v 11 hodin.
Tvrdí, že nemají naplánovaného nic jiného.
Juhůů!
Volala jsi do divadla?
Možná sis neuvědomila, jak vážné to bylo.
Člověk asi nikdy neví,
jak bude v takové situaci reagovat.
Počkat, cože? Ona nechala svého manžela prakticky umřít,
protože nechtěla přerušovat koncert?
Možná ho prostě nikdy neměla až tak ráda.
No, ne každý je duchapřítomný...
Jsi v pořádku, drahoušku?
- Nemáš hlad? - Jsem jen unavený.
Zkoušky a tak.
Zlatíčko, musíš se o sebe lépe starat.
Určitě jsi v pořádku?
Jo.
Zrovna jsem si vzpomněl, že mám zítra zkoušku.
Neučil jsem se na ni, takže...
- Jsi v pohodě, šampióne? - Spencere.
Všechna omezení si tvoříme sami.
Warrene.
- Warrene. - Co? Kurva co je, chlape?
Končím.
Nemyslím, že to skončí dobře.
Prostě se tam nemůžu vrátit.
Dobře, no, jen... dobře.
Podívej, dneska jsme měli prostě smůlu.
Ale mohli jsme si to zkusit nanečisto.
Teď můžeme provést změny a...
Kámo, nic špatného se nestane.
- Nikdo nebude zraněn. - Přestaň to říkat, Warrene!
"Nikdo nebude zraněn."
Jak víš, že nikdo nebude zraněn?
- No? - O čem to mluvíš?
Mluvím o své rodině, dobře?
Jsou to dobří lidé a nezaslouží si to.
Myslel jsi někdy na to...
co by se mohlo stát s naší budoucností, když se to pokazí?
O jakou zasranou budoucnost máš strach?
O tu, co je k nerozeznání ode všech ostatních?
Kde se budeš zasraně dřít,
aby sis koupil věci, o kterých ti nějaký zasraný debil řekne,
že jakmile je budeš mít všechny,
tak budeš kurva úspěšný?
Spenci, to ty jsi chtěl zasranou změnu.
Tys to celé začal, pamatuješ?
- Co? - Jo, pamatuju.
Ale myslím, že bychom měli skončit, dokud máme náskok.
Kámo, my nemáme náskok.
Jsme pořád v těch samých sračkách.
Nic se nezměnilo. Co se změnilo?
Řekni.
Nejsem na to prostě stavěný, Warrene.
Dobře? Nejsem na to stavěný, tak nebudu...
Končím.
- Podívej, ty prostě... - Končím.
Opravdu chceš dojít až tak daleko...
a nezjistit, co se stane dál?
Řekni mi, že jsi nezažil nejlepší chvíle svého života.
Chlape, nechci, ať se za deset let vzbudíš
a přemýšlíš, co se mohlo stát.
A kým jsi mohl být.
Dobře.
Uvidíme se, chlape.
Jednoho dne budeš mrtvý!
Můžete prožít život
s očekáváním,
že se stane něco úžasného,
něco život měnícího, co Váš život učiní jiným a jedinečným.
Uvědomil jsem si, že pro to...
musím sám něco udělat.
Takže plán B.
Dohodli jsme se, že Chas bude řidič.
Zůstane v dodávce s puštěným motorem a otevřenými dveřmi.
Jenom já a Eric
půjdeme dovnitř do knihovny.
Bez převleků. Budí to nechtěnou pozornost.
A co on?
Spencer bude venku hlídat.
- Cože, proč? - No, nemůže jít dovnitř.
Lidé by ho poznali. To nemůžeme riskovat.
Kdo pak bude hlídat uvnitř v knihovně?
Ty. Budeš dole,
dokud tě nezavolám, abys přišel vzít knihy.
Víš, že nemůžu být zapleten do toho s knihovnicí, že jo?
- Rozumíš tomu? - Jak jsem řekl,
o to se postarám,
a pak tě zavolám, až bude...
zneutralizovaná.
Tentokrát to vyjde.
Dobře, takže až půjdu nahoru,
budeš s ní hotový. Bude to hotovo?
Ano, Warrene?
To jsem právě řekl.
- Nebo ne? - Jo.
DEN LOUPEŽE
- Pane Beckmane. - Ano, zdravím. Walter Beckman.
Ano, Betty Jean Goochová. Ráda Vás vidím.
- Taky Vás rád vidím. - Pojďte dál, prosím.
Musím říct, že jsem čekala někoho mnohem staršího.
Jo? Nikdy nevíte, že?
Ne, nikdy nevíte.
Teď Vás poprosím, abyste se zapsal do záznamu...
tiskacím písmem.
- Přímo tady, děkuji. - Děkuji.
A pak tam, prosím, napište datum.
A jak se Vám dnes zatím daří?
Dobře, děkuji.
Velice se omlouvám za ten minulý večer.
Ten minulý den, pardon.
Měl jsme rodinnou pohotovost, o kterou jsem se musel postarat.
To mě mrzí.
- Jo. - Věřím, že je vše v pořádku.
- Už je to v pořádku, děkuji. - Dobře.
To, co jste chtěl vidět,
patří k našim nejvíce ceněným položkám.
Rozprostřela jsem iluminovaný rukopis
a Hortus Sanitatis po mé levici.
Nezapomeňte, prosím, vždy používat rukavice,
když budete sahat na stránky.
Jistě.
Zajímáte se o to osobně,
nebo pracujete na nějakém projektu?
Jen jsem o nich hodně slyšel.
Ach tak.
Jak můžete vidět, jeden svazek Audubona
je vystaven zde.
Tato vitrína zůstane zavřená.
Nicméně, pokud byste rád viděl některé další pláty,
mohu Vám pomoci otočit některé stránky,
pokud to čas dovolí.
Už můžeš nahoru.
Paní Goochová, můj přítel je přímo tam.
- Mockrát děkuji. - Zajisté.
Zdravím. Pojďte dál, prosím.
Budu potřebovat do záznamu Vaše jméno.
Musíš se zapsat, Johne.
John.
John...
- Rutherford. - Rutherford.
Prosím, zapište se...
Do prdele! Co to děláš?
Ne, ne, ne! To bolí!
- Omlouvám se. Jen se uvolněte, ano? - Ne, já nemůžu. Musím pryč.
Jsme tu kvůli knihám. Neublížíme Vám.
Jen se uvolněte. Za vteřinku bude po všem.
Ne, ne, nemůžu.
Zavři kurva hubu! Sklapni!
Neublížíme ti.
Když se budeš pořád bránit, bude to kurva jen víc bolet.
- Sklapni!
- Můj Bože. - Zavaž jí nohy.
Bože, pomoz mi.
Zavaž jí hned ty zkurvený nohy!
Nezavazujte mi ruce. Prosím, nemůžu...
- Nemůžu mít svázané ruce. - Zatraceně.
- Bože, pomoz mi. - Do prdele. Do prdele.
Zahoď ty zasraný rukavice. Co to děláš?
Chci jen odejít. - Jdeme! Jdeme!
- Jen se uvolněte, ano? - Nemůžu dýchat. Ubližujete mi.
Já Vám kurva neubližuju... Do prdele.
- Kurva! - Proč? Proč to děláte?
- Proč? - To ty knihy.
Chceme ty knihy.
Ne Vás.
Máš to? Máš to?
Kurva.
Najdi klíče.
Najdi ty zkurvený klíče!
Kurva prober se!
Nejsou tu žádné klíče.
- Cože? - Nejsou tu klíče.
Nejsou tu žádné zasrané klíče.
- Nemůžu najít žádný zasraný klíč. - Najdi ten zasraný klíč!
- Zatraceně. - Není tu žádný zkurvený klíč.
Postarej se o ty zkurvený dvířka. Dostaň to z vitríny.
Do prdele!
Kurva.
To je ono.
Dobře, omlouvám se. Omlouvám se.
Vem ty zkurvený knihy, hned teď.
Co to kurva?
Hej, hej, hej, hej. Pohybuje se ke dveřím.
Nebudu na ni kurva sahat.
Už na ni nesahám. Prostě ne.
- Kurva snažím se to vyndat. - Už na ni nebudu sahat!
- Mám toho dost. - Zatraceně,
- musím všechno udělat kurva sám. - Je mi to u prdele.
Už na ni nebudu kurva sahat.
Dobře, to stačilo.
Sklapni kurva.
Sklapni kurva!
Omlouvám se, dobře? Budeme hned pryč.
Je to... Mám to, mám to, mám to.
Tahej.
- Do prdele. - Do prdele.
Zabal to kurva.
Počkej, potřebujeme další. Další.
O čem to kurva mluvíš? Tohle by mohlo být kurva ono.
Nech to. Kurva nech to.
- Kurva co, chlape? - Tohle kurva stačí.
Tohle stačí.
- Darwin. Vem Darwina. - Ne, ser na Darwina, chlape.
- Nech toho Darwina, chlape. - Jo. Kurva.
Tohle je zkurvený zlato, chlape. Vypadněme odsud.
Zmáčkni B, zmáčkni B.
Co to kurva?
- Tys zmáčkl jedničku? - Kurva!
Tys zmáčkl jedničku!
Kurva.
Nemusí to být špatný.
Kurva.
Tohle je špatný, chlape.
Tohle je vážně špatný.
Co to kurva?
- Počkej tady. Podrž dveře. - Je tu naprostá tma. Kurva.
Zatraceně, Warrene. Takhle to nemělo být.
Do prdele. Kde je východ?
Tohle je vážně špatný.
- Kurva! - Tohle je kurevsky špatný, Warrene.
Do prdele!
Kurva! Kurva!
Kde je ten zkurvenej východ?
- Nevím! - Co?
Kurva. Co budeme dělat?
- Musíme utéct. - Cože?
- Musíme utéct. - Co tím myslíš, "musíme utéct"?
- Musíme kurva utéct. - Uvidí nás.
- Nemáme na výběr. - Kurva, chlape...
- Nemáme na výběr. - ...tohle je špatný.
Tohle je tak zkurveně špatný.
Běž, běž, běž! Běž, běž, běž!
Ne! Ne!
- Pokračuj, do prdele. - Ne!
Nech to tam kurva. Běž.
- Běž! - Kurva!
Do prdele!
Warrene, co to kurva děláš?
Do prdele.
Hej, zastav! Zasranej idiote, zastav!
Kurva jeď, jeď, jeď!
Hej, Ericu, kde jsou ty knihy?
Kde je kurva Warren?
Hej!
Do prdele.
Jeď. Jeď, jeď, jeď!
Ježíši Kriste!
- Kurva jeď. - Bože, bože, bože.
Zpomal. Musíš se uklidnit.
Neříkej mi, co mám kurva dělat.
- Bože, bože. - Kde jsou ty knihy, Warrene?
- Kurva. - Warrene, kde jsou ty zasraný knihy?
Zahodili jsme ty zkurvený knihy!
Dobře, Chasi? Nejsou žádný zasraný knihy!
- Co mi to říkáš? Nemáme nic? - Upustili jsme je do prdele!
- Vypadly nám z rukou. - Nemáme zkurvený nic.
Nic, nemáme nic. Sklapni kurva!
- Hej, naser si, chlape. - Prosím.
Když nic nemáte, tak proč vám to tam tak trvalo?
Co se tam kurva stalo, chlape?
Víte co, naserte si oba. Zase jste to posrali.
Já to věděl, já věděl, že to kurva uděláte znova.
Tys tam kurva nebyl.
Mám Darwina. Mám Darwina.
Koho máš?
- Ježíši. - Ericu, co máš kurva ty?
Prosím, dej mi kurva chvilku, prosím.
Tvůj zasranej batoh, chlape. Zkontroluj ho!
Co má? Má něco?
Jo.
Co to děláš?
- Vystupte. - Cože?
Co to kurva meleš? Nevylezu z toho zkurvenýho auta.
Kámo, budou hledat šedou dodávku
s třema chlapama uvnitř, jasný? Vystupte.
- Co to má kurva znamenat, chlape? - Vystup kurva, chlape!
Nepojedu s tímhle autem, když tu v něm budeme tři. Vystupte!
- Nevystoupím odsud... - Vystup!
Vrátím se pro vás. Vrátím se pro vás v mém autě.
- Jen prostě kurva vystupte. - Slibuješ?
Přísahám Bohu že se kurva vrátím.
- Nevystoupím... - Vystup! Vystup!
Ericu, vystup z těch zasraných dveří!
Vystupte... Vystupte kurva ven.
- Vystup... - Dobře!
Vezmi si, prosím, svou zasranou tašku.
Zavři ty zasraný dveře. Pospěš si kurva.
Kurva.
Dobře.
Musíš to hlídat, kámo, dobře? Střež to kurva.
Dej mi svoje oblečení. Dej mi svoje zkurvený oblečení.
Nemůžeš tu zůstat, dobře?
Vem si věci. Jdeme kurva.
Seber se. Jdeme.
V této knihovně se nachází místnost se speciální sbírkou.
Bylo nám řečeno, že některé knihy v té místnosti
se datují do 18. století.
Jsou velmi vzácné a drahé.
Dnes ráno toho dva muži zneužili.
Tady Dave Wachinski, hlásím se z univerzity Transylvania,
kde se tato troufalá loupež odehrála za bílého dne...
- Poslechni si to. - Ššš. Zesil to.
...vynutili si vstup do místnosti se speciální sbírkou,
kde jsou doma některé z nejcennějších knih v Americe.
Policie tvrdí, že skupina věděla přesně, co hledají.
Úřady pomáhají policii hledat dva muže, co ukradli ty knihy
a dva muže, co řídili únikové vozidlo.
- Jak věděli, že jsme čtyři? - Ticho!
...jako šedá mini-dodávka Dodge, SPZ 331094.
- Policie apeluje... - Nic na nás nemají.
- Jak věděli, že jsme čtyři? - Neví ani hovno.
Mají poznávačky z jiného auta.
...násilně spoutali knihovnici
a nechali ji svázanou...
PONDĚLÍ 20. PROSINCE 2004 NEW YORK
Dobrý?
Naprosto ohromující, že ano?
A dal Vám pan...
Beckman.
Dal Vám pan Beckman nějakou informaci
ohledně původu těch knih?
Jen že je před mnoha lety zdědil
a rád by zhodnotil jejich cenu v soukromém prodeji.
Jistě.
Jsou extrémně vzácné.
Jo, jeho zrak selhává.
Říká, že knihy nedostávají pozornost, jakou plně zasluhují.
A vlastní nějakou dokumentaci
týkající se získání knih jeho předky?
Byly v jeho rodině po celé generace,
takže žádná dokumentace neexistuje.
No, jsou znamenité
a bezpochyby pravé.
Takže... nechte mě to probrat s panem Leckeym
a pak budeme v kontaktu
ohledně odhadu a kroků k soukromému prodeji.
Ne dnes?
Obávám se, že pan Leckey je dnes celý den mimo kancelář.
No, víte...
- Omlouvám se, zapomněl jsem Vaše jméno. - Melanie Halloranová.
Paní Halloranová, opravdu jsme doufali, že dodáme panu Beckmanovi
odhad dnes.
Proto jsme přišli sem.
Nejsem schopná Vám to vydat bez podpisu pana Leckeyho.
Není nikdo další, kdo by se na to dnes mohl podívat?
Jak říkám, toto je opravdu Thomasovo oddělení.
A on bude zpátky zítra.
Máte číslo, na kterém bychom Vás zastihli, když jste ve městě?
Kurva.
Takže?
- Šlo to dobře. - A?
Hlavní chlápek tam nebyl,
takže jsme museli mluvit s mladší výkonnou...
- zástupkyní. - Zástupkyní a...
Řekla, že to, co máme, je příliš cenné
a musíme počkat, až se vrátí ten hlavní chlápek.
Takže musíme počkat na zavolání a pak se můžeme spojit s...
- Kvůli setkání. - Když říkáš čekat na zavolání,
myslíš na hotelu, že jo?
Zavolají na můj mobil.
Vypni motor.
Zavolej na své číslo.
Okamžitě na něj zavolej.
Kurva volej, Spencere! Dobře, víš co,
zavolám na něj místo tebe, kreténe.
Tak se podívejme.
Jak je? Tady Spence. Víte, co dělat.
Zní ti to jako zkurvený obchodník s uměním, co?
Podívej, Chasi, můžeme tu zprávu změnit.
Hej, hej, hej, sklapni, Ericu, dobře? Zavři kurva hubu!
Musíš se tam vrátit.
Vezmeš ten papír, na kterém je napsané tvoje číslo.
- Jak? - A to kurva hned,
nedělám si prdel, ten kus papíru nás všechny pošle do vězení, ty kreténe.
Prostě se uklidni.
Hej, neříkej mi kurva, ať se uklidním, Warrene.
Posíláte nás do vězení, vy zasraní idioti!
Nerozumíte, co říkám?
Nerozumíte, nebo jste kurva příliš blbí?
Když jsi tak chytrej, Chasi, proč tam nejdeš.
Víte co,
ukážu vám, co mám, děvky.
Co máš, pane Růžový?
Kurva! Dobře, dobře, co?
- Co to děláš? - Jak jsi mě to právě kurva nazval?
- Co to kurva, chlape? - Jak jsi mě nazval, ty zkurvená děvko?
- Chasi. - Co? Kde máš ty silný řeči teď, děvko?
To je můj život s čím tady vyjebáváš, jasný?
Tohle není žádná zkurvená hra.
Musíš se tam vrátit a to číslo dostat zpátky.
Musíš se tam hned vrátit a získat to zkurvený číslo zpátky, Spencere.
Jdi!
Chasi, chlape, víš, že tam zpátky nemůžeme.
- Nemůžeme. - Je mi u prdele,
co si myslíš, že víš.
Zabil jsi nás.
Střelil jsi nás všechny do hlavy.
Tak se asi uvidíme.
Měj se, chlape.
Zavolám ti později.
Jo.
Mít tuhle...
tuhle potřebu vědět, co je na druhé straně hranice...
a uvědomit si, že jediný způsob, jak to zjistit, je ji překročit,
pak už není ve vašem životě chvíle,
kdy jste tu hranici už nepřekročili.
Víte, je to... byla to...
Byla to rozhodně děsivá věc.
Zřetelně si pamatuji, jak slyším ten křik
v mé hlavě znovu a znovu.
Jen ten křik knihovnice.
Co jsem to zrovna udělal?
Byl jsem si tak jistý, že tohle bude to, co jsem potřeboval.
Bylo to tohle: "Vážně? Udělal jsem právě... něco strašného?
Ublížil jsem právě...
někomu navždy? Zúčastnil jsem se právě
nečeho strašného?" Víte?
Omlouvám se, že jsem poslední dobou nebyl na tvých zápasech. Já jen...
To je v pořádku.
Co tvoje forma?
Nikdy nebyla lepší.
Co nové bydlení?
No, je to skvělý, to víš.
Je na dobrým místě. Blízko obchodů,
a práci a všemu.
Snažili jsme se... říkat věci jako,
"Nikomu neublížíme."
"Jen postrašíme a hned budeme pryč."
"Potom zavoláme policajty."
"Budeme na ni mluvit
a řekneme jí, že jí neublížíme."
Ale ublížili.
A prostě jsme se snažili...
se přes to přenést, ale...
Nedá se přes to přenést.
Je kurva uprostřed noci.
Warrene, je to horší, než jsme mysleli.
- O čem to mluvíš? - My...,
jsme použili stejný e-mail na domluvení schůzky v knihovně,
který jsme použili i s Christie's, chlape.
Najdou e-mail, najdou Halloranovou,
najdou mě, nás, moje telefonní číslo.
Kurva!
Chas měl pravdu, chlape. Chas měl pravdu, Warrene.
Kámo, překombinováváš to.
Prostě se musíš...
uklidnit
a jít zase spát, dobře?
Paranoia tě zničí.
? Hodně štěstí zdraví ?
Nevěděl jsem o tom.
? Hodně štěstí zdraví ?
? Hodně štěstí, drahý táto ?
Skonči s tím přívalem, no tak.
? Hodně štěstí tobě ?
- Dobře. - Dobře, dobrá práce.
- Dobrá práce. - Všechno nejlepší, tati.
Děkuji.
- Na zdraví. - Na mě.
Mám tě ráda.
Dobře.
Dobrá.
Díky, žes přišel.
- Dobře. - Mám tě rád.
Promiňte, pane, stůjte. Zastavte se na místě!
Zastavte se!
- Děláte si ze mě kurva prdel? - Zasraný hovado!
Nic víc nemáš?
No tak!
? A ten, kdo ohněm ?
? kdo vodou ?
? kdo v slunečním svitu ?
? kdo v nočním čase ?
? kdo utrpením z výšin ?
? kdo prostým soudem ?
? kdo v šťastném, šťastném měsíci květnu ?
? kdo velmi pomalým rozkladem ?
? a kdo mám říct ?
? že volá? ?
? A kdo v jejích osamocených šatech ?
? kdo pomocí barbiturátů ?
? kdo v říších nad námi ?
? kdo něčím tupým ?
? kdo lavinou ?
? kdo pudrem ?
? kdo pro svou hamižnost ?
? kdo pro svůj hlad ?
? a kdo mám říct ?
? že volá? ?
? A kdo statečným souhlasem ?
? kdo náhodou ?
? kdo v osamění ?
? kdo v tomto zrcadle ?
? kdo na příkaz své dámy ?
? kdo vlastní rukou ?
? kdo ve smrtelných řetězech ?
? kdo u moci ?
? a kdo mám říct ?
? že volá? ?
Po přiznání se k loupeži, spiknutí
a ke krádeži významných uměleckých děl
znají nyní Spencer Reinhard, Eric Borsuk,
Charles Allen a Warren Lipka svůj osud.
Federální soudce odsoudil každého z nich k sedmi letům ve federální věznici
poté, co tito čtyři několik měsíců plánovali ukrást
rukopisy a náčrty v hodnotě miliónů dolarů
ze speciální sbírky univerzity Transylvania.
Celý život vás učí, že na tom, co děláte, záleží
a že jste výjimečný.
A že existují věci, na které můžete ukázat,
co...
ukážou, že jste výjimečný,
co ukážou, že jste jiný,
přestože ve skutečnosti na těchto věcech...
nezáleží.
A vy nejste výjimečný.
A tak nás představa toho,
že děláme tuhle mimořádnou věc,
tak moc oslovovala.
Oslovovala mě.
Při pohledu zpátky
jsem se často ptal sám sebe, jaké události si pamatuji z Warrenova pohledu
nebo z mého.
A jestli bylo jednodušší...
preferovat jedno nad druhým kvůli tomu, co nám to poskytovalo.
Nepamatuji si, jestli ten chlap, co jsem viděl v Central parku,
byl někdo, koho jsem viděl,
nebo někdo, koho mi Warren řekl, že jsem viděl.
- Dobře, brácho. Dostaň je. - Jo.
Vše, co si pamatuji z jeho výletu do Amsterdamu je, jak ho vysazuji na letišti
a zase ho vyzvedávám.
Rozhodně nemám nic, co by dokazovalo,
že... že Warren letěl do Amsterdamu.
Za ta léta jsem si rozhodně začal myslet,
že Warren si příběh,
jak potkal kupce z Amsterdamu,
nejspíš celý vymyslel.
Řekl bych, že mi v tom prostě musí věřit.
Existovala verze příběhu, které jsem chtěl věřit
a které jsem se rozhodl věřit.
A často to byla ta Warrenova.
Ale ta bolest, co jsem způsobil
mé rodině a BJ...
nestála nikdy za to dobrodružství, které jsme tehdy pociťovali, nebo...
za tu změnu v našich životech, po které jsme toužili.
Myslím, že chtěli, aby vše dostali snadno.
Nechtěli pracovat na transformativní zkušenosti.
Nechtěli pomáhat ostatním lidem, aby dosáhli transformativní zkušenosti.
Považuji je všechny za velmi sobecké.
A vidím, že všichni mají problém pochopit, jak člověk
překročí ve své vlastní mysli hranici,
aby byl ochoten ublížit jinému člověku,
aby dostal, co chce.
SKUTEČNÁ BETTY JEAN 'BJ' GOOCHOVÁ
A myslím, že jakmile tu hranici jednou překročíte...
myslím, že to je nebezpečná hranice k překročení.
Ptám se sama sebe, jestli sami skutečně ví, proč to udělali.
Spencer, Warren, Eric a Chas strávili každý přes sedm let ve federální věznici.
Ukradené knihy byly navráceny univerzitě Transylvania nepoškozeny.
Jsou stále v péči Betty Jean Goochové.
Od svého propuštění se Erik Borsuk několikrát přestěhoval.
V současnosti žije v Kalifornii a snaží se najít práci jako spisovatel.
AMERICKÁ ZVÍŘATA PAMĚTI
Charles Allen II žije v Los Angeles, kde pracuje jako instruktor fitness.
Píše knihu o cvičení ve věznicích.
Warren Lipka žije ve Filadelfii, kde se znovu přihlásil na univerzitu.
Studuje tvorbu filmů.
Spencer Reinhard žije v Lexingtonu, kde pracuje jako umělec.
Specializuje se na obrazy ptáků.
? Byl to lovec nebo hráč ?
? co tě donutil zaplatit cenu ?
? co teď v klidu odpočívá ?
? a prostituuje tvou ztrátu ?
? Byl jsi mučen svou vlastní žízní ?
? v těch potěšeních, co vyhledáváš ?
? co tě udělala Tomem zvědavým ?
? co tě udělala Jamesem slabým? ?
? A tvrdíš, že na něčem pracuješ ?
? na nečem jedinečném ?
? Ale já viděl tvou sebelítost ?
? když se ti slzy koulely dolů po tvářích ?
? Brzy víš, že tě opustím ?
? a nikdy se neohlédnu zpět ?
? Protože jsem byl zrozen k tomu ?
? abych mučil tvou mysl ?
? Tak přesvědč své zrcadlo ?
? jak jsi to udělal vždy dřív ?
? Dávajíc podstatu stínům ?
? Dávajíc podstatu navždy ?
? A předpokládáš, že máš, co nabídnout ?
? tajemství blyštivá a nová ?
? Ale kolik z tebe je opakování ?
? která jsi mu nešeptal ?