Nikomu není jasné, co se nám stalo 7. května 2013.
Pro někoho je to nemožné.
Pro někoho je to zázrak.
Jen vím, že se mi navždy změnil život.
Kdybyste nás to odpoledne viděli,
přišli bychom vám jako typická americká rodina vracející se z dovolené.
Můj bratr Ben a jeho manželka Grace jsou do sebe po 15 letech stále zamilovaní.
Jejich dvojčata Olive a Cal se neustále hašteří jako manželský pár.
A skutečný manželský pár, moji rodiče.
Stále ve skvělé kondici a stále řídící můj život.
Není to jen o tobě.
Rodina musí něco oslavit.
To je dost špatný důvod ke svatbě, ale...
A co tenhle důvod?
- Jared tě miloval. - A ty jeho taky.
Typická rodina, že?
Ale neviděli byste, že Calova leukémie nereagovala na léčbu.
Že Ben a Grace se zoufale snažili najít lék.
Nebo že já měla stále noční můry z autonehody.
I lidé, kteří udělali chyby, si zaslouží být šťastní, Michaelo Beth.
Znáš můj oblíbený verš.
- Všechno napomáhá k dobrému. - Já už tomu nevěřím.
Jak bych mohla, mami?
Kvůli tomu jsem po příležitosti zůstat na pár hodin mimo domov hned skočila.
Let 537 na letiště J.F. Kennedyho do New Yorku, věnujte mi pozornost.
Prodali jsme příliš mnoho letenek.
Nabízíme poukázky v hodnotě 400 dolarů komukoliv, kdo poletí pozdějším letem.
To budu já.
- Ne. - Je to 400 dolarů, což nám zaplatí další cestu na kliniku Mayo.
- Já s tátou zůstanu. - Tady to máš, pánská jízda.
Takže Grace, Olive a rodiče letěli domů prvním letem.
Zatímco Ben, Call a já jsme čekali na let 828.
Jedno malé rozhodnutí nám zničilo život.
Ale také ho zachránilo.
Oříšky? Nemáte zač.
Dala byste si oříšky, madam?
- Nemáte něco bez sodíku? - Oříšky?
Máma má pravdu, Jared nebude čekat věčně.
Díky za pokec o manželství.
Proč se tomu bráníš, když tě to udělá šťastnou?
- Nic jiného pro tebe nechceme. - To je od vás hezké.
- Musíš být opilý. - To každopádně.
Řekni Jaredovi ano.
Měj svatbu, líbánky a otoč list, je čas.
Myslím si, že si to zasloužíš.
Opravdu.
Je to v pořádku!
Moc se omlouváme.
Byla to náhlá turbulence z počasí, která se neobjevila na radaru.
Buďte si jisti, že motory jsou v pořádku, ale zůstaňte připásaní.
Bylo tam něco důležitého?
- Jen šestitýdenní výzkum. - To mě mrzí. - Stevardko?
- Budu potřebovat další drink. - To my oba, pane.
Fáze přiblížení. Montego Air 828 level 1-5000.
Tady řízení letového provozu New York.
- Můžete svůj volací znak zopakovat? - Tady je MA 828.
Opakuji. Montego Air 828. Montego Bay na JFK, rozumíte?
Nijak nespěchejte.
Řekněte mi vaše jméno, kapitáne, počet pasažérů a posádky na seznamu?
Tady je kapitán William Daly. Máme na palubě 191 duší,
které by se rády dostaly na jednu z vašich drah.
Promiňte, vážení, omlouváme se,
ale byli jsme přesměrováni na letiště Stewart v Newburghu.
Hodně blízko od města, ale pro ty,
kteří měli přestupovat, jsme vašimi dlužníky.
Stevardi a stevardky, připravte se na přistání.
Je to tak, přistáli jsme. Vítejte v New Yorku, je 23:49.
Za celou naši posádku jsme rádi, že jste letěli s Montego Air.
Vážně? Žádný signál?
Já taky ne.
A nepříjemnosti pokračují. Požádali nás, abychom si vystoupili na dráze.
Super.
Kdo z vás je Daly?
- Kdy dělají něco takového? - Nikdy. Něco se děje.
Prosím vás, jsou tu nemocní lidé, tak co je za problém?
Problémem je, dámy a pánové,
že vaše letadlo odletělo z Montega Bay na Jamajce 7. května 2013.
Dnes je 4. listopadu 2018.
Pět a půl let jsme vás pohřešovali a považovali za mrtvé.
Cože?
MANIFEST 1x01 - Pilot
Překlad: Zira Korekce: Lucifrid
www.edna.cz/manifest
Tady máš léky.
Kdy budeme moct odejít?
Brzo. Jen si s námi promluví a pak budeme moct odejít, dobře?
Pokud to skutečně bylo pět let, jak to, že jsem ještě naživu?
Cítíš se o pět let starší?
Já taky ne.
Neboj se.
Začneme něčím jednoduchým. Když jste opustili Jamajku, kde jste přistáli?
Nepřistáli jsme nikde jinde než tady.
Co se doopravdy stalo?
Vzlétli jsme na čas a o 3 hodiny a 19 minut později jsme přistáli.
Tohle má být nějaký vtip? Proboha.
Nedává to žádný smysl.
Čistá obloha, silná turbulence a přístroje nic nezachytily.
Turbulence. Neuvěřitelně silná.
Já... My...
O čem to mluvíte...
Zažaluju tuhle společnost do posledního dolaru.
Musím si zavolat. Zavolat svému příte... snoubenci.
Můj syn má leukémii. Nebude se podrobovat žádnému z testů.
Chci vidět mámu.
O 36 HODIN POZDĚJI
Bene!
Bene! Můj bože!
Je to v pořádku, jsme v pořádku.
Nechápu to, jsi pořád stejný. Vůbec jsi nezestárl.
Miluju tě.
Olive.
Cale!
Já vím, já vím. Je to v pořádku.
Kde jsou máma a Jared?
Napsal jsem Jaredovi, ale nemohl. Mají naléhavý případ.
A máma?
Máma onemocněla.
- Opravdu hodně bojovala. - Jak to myslíš, že onemocněla?
Milovala vás dva víc než svůj život.
- Byli jste pro ni vším. - Ne, ne, zrovna jsem...
Právě jsem s ní běhala po pláži a chtěla jsem jí říct,
že měla s Jaredem pravdu. Tati, ne.
Ne, tati! Ne!
- Celý svět se zaměřil na let 828... - Kde byl let 828 pět let?
Mnoho vládních agentur, včetně NASA, vnitřní bezpečnosti a NSA,
se ukázalo v New Yorku a příběh století se nyní dotýká
i této čtvrti střední třídy na předměstí Queens.
Všechno napomáhá k dobrému. Římanům 8:28
Tvoje máma to vyrobila poté...
Ten kýčovitej verš byl její mantrou.
A jsem si celkem jistá, že to bylo to poslední, co mi řekla.
Omlouvám se, že musíš být tady dole.
Drželi jsme tvůj byt, dokud jsme mohli, ale pak už to dál nešlo.
- Můžu si zavolat? - Jo, jasně.
- Díky. - Pevnou linku jsme zrušili.
Ahoj, tady Jared Vasquez. Prosím, zanechte vzkaz...
- Tady máš. - Díky.
Grace?
Vím, že nejspíš nebudeš chtít kolem dětí Miss špatného vlivu, takže si najdu...
Ne, Michaelo.
Tohle je tvůj domov... na jak dlouho budeš potřebovat
- To už je minulost. - Pro mě to bylo před dvěma dny.
Co jsme se rozloučily, jsem se nijak nezměnila.
Vesmír nám všem dal druhou šanci.
Vše, co se stalo předtím, je teď úplně bezvýznamné.
Všechny věci...
Jsi v pohodě?
Jo, je. Promiň.
- Dobře. Ať už budeš potřebovat cokoliv, jsem nahoře. - Dobře, děkuju.
Všechno napomáhá k dobrému. Římanům 8:28
Všechny jste vyslechl a nic.
Zatím jsme se ani trochu nedobrali tomu,
co se stalo mezi tím, co odstartovali a přistáli.
- Jako kdyby to letadlo bylo celou dobu ve vzduchu. - To je nemožné.
Nikdo z nich nezestárl ani o den, pane.
Nemožné bych v tomhle případě neříkala.
129. POLICEJNÍ OKRSEK
- To je neuvěřitelné. - Ahoj, seržante.
- Teď dostávám nějak moc objetí. - Samozřejmě, že ano.
Když se vrátíš zpět mezi živé, dostaneš objetí.
Nevěděl jsem, že se vrátíš do práce tak brzo.
Ještě asi ne, teda pokud mám stále práci.
Teoreticky ano.
Můžeme ti připravit stůl, až budeš připravená.
Jsi tak mladá.
Vypadáš úplně stejně.
Já vím.
Ty vypadáš ještě líp. Nevím, jak to vy chlapi děláte.
Promiň, že jsem nepřišel na letiště.
Jsem hlavním detektivem na případu o únosu.
- Každá hodina se počítá. - Detektiv?
Co jsi byla pryč, dost se změnilo.
Kdo je to?
Lourdes.
To dává smysl. Vždycky mi říkala, jakou mám kliku.
- Trvalo dva roky, než jsem se na jinou ženu vůbec podíval... - Musím jít.
Jsi v pořádku?
Má stejný počet leukemických buněk. Jsme tam, kde jsme byli.
To je úžasné. Opravdu.
Takže budeme pokračovat v léčbě, ve které jsme přestali?
Před pěti lety ano, ale pro dětské pacienty máme nový léčebný protokol,
do nějž zapadá i Cal. Dělá zázraky.
- Jak zázraky? - Stále je ve třetí fázi klinické studie,
takže bychom ho museli do studie přihlásit, což teď udělám.
Pokud ho do skupiny vezmou a pustíme se do léčby, jeho šance jsou vysoké.
Neměli bychom snížit očekávání?
Měl šest měsíců. Říkala jste, že je zapotřebí zázrak.
Země volá Bena. Všichni jste se k nám vrátili.
Právě tu se mnou sedíš, lásko. Zázrak se právě stal.
...o letu 828 Montego Air vás budeme nadále informovat,
ale nyní tu máme zprávy na NBC4.
Sestry Hallie a Samantha Pylerovy z Astorie
byly v neděli brzo ráno uneseny z jejich dvorku.
Newyorská policie obdržela k tomuto případů tisíce hovorů,
jak nám řekl detektiv Jared Vasquez ze 129. okrsku.
Pracujeme na tom, abychom je našli. Prosím, mějte oči na stopkách.
Pokud se něco dozvíte, ihned kontaktujte místní policii.
Pomaleji.
Pomaleji!
Prosím vás, můžete zpomalit?
- Prosím vás? - Chodím do vaší práce a říkám vám, co máte dělat?
Pomaleji.
Zpomalte, hned!
Jak jste ho viděla? Ksakru jak?
Jsi v pohodě?
Nemáš pocit, že si s tebou mysl hraje?
- Ani nevím, kde začít. - Myslím to vážně, Bene.
Dneska jsem slyšela v hlavě hlas.
- Jak to myslíš, čí hlas? - Můj hlas, ale mluvil ke mně.
Takže něco jako psychotický hlas?
Můžeš mě přestat diagnostikovat a zkusit mě poslouchat?
Normálně bych šla za mámou, ale zbyl jsi mi jen ty.
- Já ji taky ztratil. - Tak jsem to nemyslela.
Já vím, promiň.
Chceš vědět, co si myslím?
Zní to, jako kdybys byla blázen.
- Samozřejmě, že si to myslíš. - Nejsem k tobě hnusnej.
Nech si to pro sebe, než skončíš v blázinci a budou se ti vrtat v mozku.
Myslíš si snad, že nás vláda poslala domů a zapomněla na nás?
Chtějí zjistit, co se stalo a já nechci, aby se ti něco stalo.
Tohle si myslím.
- Počkej chvilku, zlatíčko. - Cože? Vážně?
= Překvapení!
VÍTEJ ZPĚT SAANVI!
- Saanvi? - Dobrý den, Dr. Cardoso.
Nechápu to. Snažila jsem se k vám dostat,
abych vám dala svůj výzkum z portálu a...
Dostal jsem váš výzkum před pěti lety.
Váš model na regeneraci buněk už není jen teoretický.
Funguje? Je to skutečný klinický úspěch?
Léčíme jím dětské pacienty už třicet měsíců.
To nemyslíte vážně.
Ale myslím. Už jsme jím zachránili životy stovky mladých lidí.
- Tati, koupíš mi preclík? - Preclík?
- Asi ano. Tady máš, kamaráde. - Dík.
Potřebuju práci. Pokud se zavážeme k téhle léčbě, bude nás to stát mění
- a pojišťovna nám to neproplatí. - To nevíme. Platí za Oliviiny terapie.
- Chodí na terapii? - Jo, dvakrát za týden už několik let.
Dřív ani nechtěla z domu, natož jet v autě nebo jít do školy.
Kvůli nočním můrám nemohla nikde přespávat.
Většina z toho je už pryč, díky bohu.
Vyrostla příliš rychle.
Neměla na výběr.
Osvoboď je.
Osvoboď je!
Osvoboď je.
Jak jsi mě našel?
Bene.
Co tu děláš?
Osvobozuju je.
Poslouchám to od té doby, co jsem tudy odpoledne projel.
Řekl jsi, že jsem blázen. Proč jsi mi lhal, Bene?
Protože se nechci stát zrůdou z cirkusu.
Nemám na tohle čas.
Musím pomoct Calovi, najít si práci, poznat svoji dceru a získat svůj život!
Myslíš, že jsem za tohle ráda? Kdo by chtěl můj život, Bene?
Část mě si přeje, abychom se nevrátili, ale stalo se.
Aby bylo jasné, tohle je zločin.
Jo, jsem policajtka. Vím, co je to zločin.
- Co když nás napadnou? - Dělali by svoji práci.
- To bylo divný. - Vážně?
- A teď co? - To nevím.
Ale slyšet hlas hlavě jednou je náhoda, ale dvakrát? A děje se to nám oběma.
Rozhodně ne náhoda.
Starší dáma ráno přišla,
že prý včera večer viděla vloupání na pozemek naproti.
Zajímavej příběh. A proč k tomu potřebuješ mě?
Měla hodně důkazů, natočila si to celé na mobil.
Na pozemek nevkročili, jen pustili ven psy,
které ráno sebrala odchytová služba.
Mohl bych jít a zadat to do systému, pokud to nechceš vyřídit.
Zkus mi to vysvětlit. Mám na starost tři detektivy a osm strážníků,
hledáme ty unesené holky, a přesto jsem tady a žehlím tvoje problémy.
- Má to něco společného se mnou? - A to jako jak?
To netuším.
- Snažíš se získat mou pozornost, abys mě dostala zpátky. - Typickej chlap.
Jasně, vloupala jsem se tam, protože ses oženil s mojí nejlepší kamarádkou.
Lourdes je úžasná, vy oba.
Byla jsem pryč. Nemůžu vás ani jednoho vinit, ne?
Fajn, tak proč?
Cože?
Netuším.
Co třeba fakt, že jsem odletěla, vrátila se a moje máma je mrtvá?
Mimochodem díky za kondolenci.
Co třeba to, že nemám žádný domov, telefonní číslo a ani nic na moje jméno?
Nebo to, že jsem ztratila 5 let, 6 měsíců a 28 dní života?
A taky to, že můj právník přesvědčil soudce, že jsem byla nevinná.
Nikdy nepřestanu věřit tomu, že jsem nespáchala vraždu,
když Evie zemřela vedle mě v mém autě.
Takže se snažím porozumět tomu, zda bych měla být ráda za to,
že jsem naživu, nebo se cítit vinná, Jarede.
Spíš se cítím tak.
Je mi líto tvé mámy, Michaelo.
Všechno mě to mrzí.
Sám se to snažím pochopit, věř mi.
Ale i tak potřebuju odpověď. Proč jste se tam vloupali?
Nemůžu ti to vysvětlit, ráda bych.
- Běž dovnitř a vezmi si něco na sebe. - Proč?
Protože se mnou půjdeš to napravit a zachránit si kariéru.
Prosím.
Tady!
Oba týmy si dají pauzu.
Co tady děláš, tati?
- Chtěl jsem se na vás podívat, jde vám to dobře. - Díky.
Rodiče většinou na tréninky nechodí.
Tenhle rodič má co dohánět.
Já...
Jen jsem se chtěl omluvit
za všechno.
Nemusíš se omlouvat za něco, co se ti stalo, tati.
Rozhodl jsem se zůstat.
- To už bylo dávno, tati. - Pro mě ne.
Ty si tu mezitím byla zaseklá
a snažila ses dát dohromady.
Už předtím, než jsem do toho letadla nastoupil, jsem se snažil pomoct...
Calovi, aby mu bylo lépe a aby tu s námi byl,
že jsem ztratil přehled o tvém životě.
A teď ti přijde, že mě neznáš.
Ale tohle napravíme.
Už nikam neodejdu.
Vrať se tam.
Máme toho dnes dost, takže zbytek zpráv až příští týden, ano?
Teď tu máme nové žadatele.
- Jak často jsou tahle přezkoumání? - Skoro každý den.
Přežilo hodně lidí. Kdo by to nechtěl?
Tak jdeme na to.
Tohle je neobvyklý případ.
Chlapec, narozen 19. dubna 2002.
Počáteční diagnóza stanovena v roce 2011.
- Co prosím? - Ošetřující lékařka říká, že chlapec byl na letu 828.
Bohužel datum jeho diagnózy je mimo parametry studie.
Žil s touto nemocí déle jak šest let.
Ne, promiňte. Pro něj to šest let nebylo.
Pokud potřeboval léčbu tehdy, nepochybně ji bude potřebovat i teď.
Samozřejmě chápu, jak se cítíte,
ale nemůžeme riskovat porušení protokolu.
Nemůžeme ho přijmout.
Souhlasíte se mnou?
- Tady jste. - Dívala jsem se na jeho profil. Nemá naději.
- Nemůžeme zachránit všechny, Saanvi. - Ale můžeme to zkusit.
Pro důvěryhodnost studie lze zahrnout pouze ty nejschůdnější případy.
Říká kdo? Tohle je vaše studie na základě mého výzkumu.
Mám do toho co mluvit.
Jsme jen měsíce od toho, aby nás koupila farmaceutická firma.
Jedná se o hodně peněz pro nás oba a neohrozím to neobvyklým pacientem,
jehož výsledky mohou poškodit naše záznamy.
Bůh ví, co se mu v tom letadle stalo?
Chcete vědět, co se mu tam stalo? To samé, co mně.
Oba jsme dostali druhou šanci.
Začít znovu a žít.
A nemůžu vám vysvětlit jak a proč,
ale možná jsme se oba vrátili proto, abych ho zachránila.
A peníze mě vážně nezajímají. Ten hoch svou šanci dostane.
- Pojď. - Je tohle nutné? - Ano, je. Uděláš to.
Já tu jsem jen jako odvoz.
- Doufejme, že nebude chtít vznést obvinění. - Osvoboď je.
Jsi v pořádku?
Osvoboď je!
Běž si sednout do auta.
Dobrý den, pane Garrisone! Dobrý den.
Tady jsou ti moji dobrodruzi. No, ano. Pojďte ke mně.
- Hodní kluci. - Jsem detektiv Jared Vasquez.
Děkuju, detektive. Jste rádi, že mě vidíte, ne?
Osvoboď je.
Let 828, nástup do letadla. Let 828.
- Všechno napomáhá k dobrému. - Římanům 8:28
Pane Garrisone, víme, kdo se k vám vloupal.
- Víte? - Ano, víme.
Dva lidé, kteří si prošli peklem, pane.
Byl bych vám zavázán, pokud byste nepodal obvinění.
Samozřejmě zaplatím opravy.
To není problém. Nechci nikoho dostat za mříže.
Osvoboď je!
Osvoboď je.
- Co to k sakru děláte? - Přestaň, Michaelo!
Michaelo!
Jarede!
Už je to dobrý. Půjdete domů.
Už je to dobrý, je konec.
Jste v pohodě, děcka? Jo?
Dobře.
- Policistko. - Kapitáne. Dlouho jsme se neviděli.
- Tedy aspoň pro vás. - Měl bych vám prý poděkovat.
Podle Vasqueze jste je našla vy.
Jsem ráda, že mohu pomoct.
Vemte si pár dní volna, popřemýšlejte, pak se u mě zastavte a probereme to.
Uvidíme, zda vás nedáme zpět do terénu.
Děkuju.
Ta děvčata jsou naživu jen díky vašemu návratu.
Máme kliku.
Díky, že ses za mě přimluvil.
To je to nejmenší.
Takže mi asi nevysvětlíš, co se dneska stalo...
Jak jsem říkala. Přála bych si, abych mohla.
Nepřestáváš mě překvapovat.
Pozdravuj za mě Lourdes.
- Jsi v pohodě? - Jsem.
Většinou jsi optimista ty a já pesimista, vzpomínáš?
Já jsem optimistická a taky vděčná.
Přitom vypadáš, jako kdyby se ti zbořil celý svět.
Musím se ti za tolik věcí omluvit.
- Teď se o tom nemusíme bavit. - Ne, já vím, jen...
Posledních pět let jsem tě každý den obviňovala.
Nejen za to, žes letěl pozdějším letem, ale že si Cala donutil,
aby s tebou chtěl zůstat.
Mohla jsem s ním být...
Nanejvýš tak šest měsíců. A i tos mi sebral.
Teď jsem si ale uvědomila,
že aby tu Cal s námi mohl být,
aby Olive měla své dvojče naživu
a možná i aby vyrůstal po jejím boku,
musel být v tom letadle.
Prostě musel.
Čím vším jste si obě musely projít.
Ten výlet jsme podnikli, protože jsi na tom trvala
a podplatila mě sexem.
Takže pokud někdo zachránil Cala,
bylas to ty.
Ne.
Za tím stojí něco většího.
Rozumím. Všechno sedí.
V tom případě ho zítra rozebereme na kousky.
Ještě zdaleka nejsme u konce.
Poslední.
Jak to, že jsi tak rychlej?
Zahazuju.
- Hotovo. - Ale no tak. - To je směšné.
- Úžasný, Cale. - Právě ses to naučil hrát.
Hezký. To vůbec není špatné na malého patnáctiletého...
- Jsi v pohodě, Bene? - Jen se mi na chvilku zamotala hlava.
Jsem v pohodě, neboj se. Všechno je dobrý.
Dej si vodu, přinesu další krekry.
Čerstvé zprávy na NBC4. Sestry Hallie a Samantha Pylerovy byly zachráněny.
Unesené sestry byly nalezeny na šrotišti v Astorii a jsou v pořádku.
Momentálně jsou ošetřovány.
Už jsi mu to řekla? Chybíš mi.
Potřebuju čas, pochop mě.
Můžeme si promluvit?
Co budeš dělat?
Všechno napomáhá k dobrému těm, kdo jsou povoláni.
Buď vítána. Hodně se o tobě mluví.
Mluvil jsem o tobě ve svém nedělním kázání.
Jak poznáme, že jsme povoláni?
Prostě to poznáme.
Jsi v pořádku?
Michaelo?
Můžu si to vzít?
Pokud ji dobře využiješ, tak ano.
Tvůj odvoz dorazil.
- Zachránilas ty děvčata. - My jsme je zachránili.
Jak jsi věděl, že tu jsem?
Prostě jsem to věděl.
Co je to?
Co se to děje?
V tom letadle byla spousta lidí. Proč my dva? Čím jsme výjimeční?
Jaká je pravděpodobnost, že jsme jediní?
Nebyli jsme jediní.
Ben ani já jsme zatím nikoho z těch lidí neznali.
Ale brzy jsme je měli poznat tak jako sami sebe.
Ať už nás sem přivedlo cokoliv,
nechce, aby po tom někdo pátral.
A pro nás všechny?
Tohle byl jen začátek.
Překlad: Zira Korekce: Lucifrid
www.edna.cz/manifest