TOTO JE SKUTEČNÝ PŘÍBĚH
Co následuje je založeno na rozsáhlém výzkumu,
rozhovorech a zveřejněných zprávách.
Některé postavy byly vytvořeny pro dramatické účely.
Film obsahuje scény, které by některé diváky mohly rozrušit.
- Tuhle? - Jo.
Jo, jen si sáhni! Celou dobu si je myji!
- Promiň. Můžu se na něco zeptat? - Jasně, do toho.
Proč někdo tohle dělá?
- Je to jako lano. - Jo, to je.
Dotkni se znovu, a naúčtuji ti to.
- Počkejte, kam jdete? - Domů.
Pojďte do parku.
To je paráda.
Ahoj! Používáš na to sůl?
Jak se vede?
Vždycky jsem takový chtěla,
ale máma mě to nenechala udělat.
Dobrý?
Vy sem můžete chodit častěji.
- Můžu se s tebou vyfotit? - Jasně.
Jsi první kdo mě o to požádal.
Můžete všichni?
No tak, úsměv!
Dělej, pojď! Nestůj tady.
ZAVRAŽDĚNA PRO JINAKOST
Záchranku, prosím. Oni kurva umírají, člověče!
- Rychle! Oni kurva umírají. - Kde jste?
Kde je ta zkurvená záchranka?!
Ona nedýchá.
Zůstaň ležet. Pomůžu ti.
Pomůžu...
Už jedou...
Počkej tady, policie je na cestě!
Slyšíš mě? Haló?
Slyšíš mě?
Dva roky před napadením
Buď má, buď má, buď má...
...malá rock&rollová královna.
Jsi slunce,
jsi jedinečná,
jsi tak skvělá,
jsi opravdová jako rock & roll...
Sophie
Rob
Nechceš jít někam kde je to klidnější?
Tady je to úžasný.
Jen si to představ, ve své době,
plné lidí, strojů, hluku.
Hluku tak hlasitého, že všichni pracují ve svém vlastním světě.
Světě jednoho člověka.
A ty se na to díváš a žasneš, že?
Proč jsme ještě tady?
Kriste...
není to, jako bychom našli naši novou věc, co?
Náš nový význam.
Všichni jsme tady.
Jsme tady a...
...nemáme tušení, proč.
Prostě...
Promiň. Pokouším se... Nudím tě?
Mám sklon k samomluvě.
Vy zmrdi jste o tomhle věděli!
To bude dobrý.
Udělejte něco!
Nestůjte tam jen tak!
Prosím.
Nezapomeň zavolat předem, aby na mě už čekali.
- Myslím, že konečně mám nos. - Nos?
Jo.
Monu Lisu k mému Da Vinci.
Zmlkni!
Když jsi řekl, že mě chceš malovat,
...nevěděla jsem, že tím myslíš pomalovat.
Jo.
Ale jsi anděl. Potřebuješ křídla.
Pojď. Mám pauzu. Můžeš se podívat.
Dobře, pěkně zlehka.
Stabilní.
- Pan Maltby? - Ano.
Došlo k incidentu s vaším synem, Robertem.
Co se stalo? Je v pořádku?
Promiňte, náš kluk je tady - Robert Maltby.
Se svým děvčetem, myslíme.
Došlo k nějaké hádce nebo...
Mohli byste chvilku počkat, prosím?
Mohu se ho dotknout?
Ovšem.
To je otisk boty?!
Bože!
13 minut po napadení
Kde je ta zasraná záchranka?! Kde je?!
Záchranka.
Dělejte! Zemřou tady! Dělejte, prosím! Dělejte!
Dobře, co se přesně stalo?
Nevím. Právě jsem šel kolem.
Počkej tady. Policie je na cestě.
Slyšíš mě? Slyšíš mě?
Víš co se stalo? Haló! Slyšíš mě?
Slyšíš mě?
Víš jak se jmenují? Co...
Zbav se toho. Prodej to někomu.
Jasně.
- Chce to někdo? Je to šunt. - Je to jednoho z nich?
Dělej.
Synku, jsi to ty?
- Jo. - Kolik je?
Nevím.
Provedeme nějaké testy, abychom měli jasněji...
o rozsahu poškození.
Pomůže nám to lépe pochopit,
co můžeme očekávat během několika příštích dnů.
Kolik různých lahví?
Pak se poptáme...
a zkontrolujeme všechny kamery v okolí.
Ano, je to asi to nejhorší co jsem kdy viděl. Je to hnusný.
Je to dred z té mladé dívky.
- DC Farleyová, že? - Dobrý den, ano.
Pojďte a seznamte se. Potřebujeme, abyste si promluvila...
s klukem, který zavolal sanitku. Michael Gorman se jmenuje.
Paní Gormanová? Jsem DC Farleyová. Jde o vašeho syna.
Dohoním tě.
Něco se mu stalo?
- Ještě na háčku žije? - Jen to musíš správně nastražit.
Když to nastražíš nějak takhle, ryba to uvidí a bude jako...
"Neseme vám takeway"
Hrozné, že?
Chceš si na to sáhnout?
Michaeli?!
- Jdi a hraj si tam s kamínky. - Ahoj, mami!
Zkoušela jsem se ti dovolat!
Ahoj, jsem Stephanie. Pracuji pro lancasterskou policii.
Postav se.
Byl jsi to ty kdo volal záchranku, že?
Jen bych ti chtěla položit pár otázek ohledně minulé noci.
- Měl jsi mi to říct. - Teď říkám.
Byl ještě někdo jiný v parku?
Ne.
- Nikdo tam neprocházel nebo...? - Ne, nikdo.
Byl jsem na cestě domů, a střihnul přes skate park.
Kde jsi byl?
Jen tak, s kámoši.
Mohu znát jejich jména?
Protože někdo z nich mohl něco vidět nebo...?
Šel ven se Seanem a Natalie, že?
Jo, šel, ale rozdělili jsme se na ulici.
Přes skate park jsem šel sám.
Mohu znát jejich jména, prosím, Michaele?
Sean a Nat. To byli.
Celá jména.
Sean McDonagh?
Detektiv Farleyová.
Nemohu vám pomoci.
Do parku jsem ani nevkročil.
S Gormanem jsme se rozloučili u brány.
Takže ti řekl co se pak stalo?
Protože tohle je slovo od slova to, co řekl.
Viděl jsi někoho na ulici?
Byl to páteční večer. Muselo tam být plno lidí.
Takže jsi neviděl vůbec nikoho?
Nikoho?
Udělejte něco! Jen ne...
Bylo už pozdě, ne?
Proto ne?!
Není proč se bát.
Jen potřebuji vědět co se stalo minulou noc, dobře?
Minulou noc?
Napadení v parku.
Nebylo žádné napadení, když jsem tam byla.
Doprovod?
Park.
Casey byl včera v noci v parku,
s Michaelem a tvými přáteli.
Ano, ale já musela odejít,
protože jsem tady musela být první.
Dobře, můžeš mi dát jména ostatních, kteří tam byli?
Ano?
Hej! Boty.
Co je?
Byl jsi v parku před napadením, je to tak?
Byl jsem tam dřív.
Vrátím se do tří. Nehni se z domu.
Strávila jsem většinu mých ranní objížděk po okolí...
zjišťováním věcí, které jsi mi ty mohl říct první.
Ale viděl jsi lidi.
Lidi, které znáš, a mluvil jsi s nimi.
To neznamená, že jsem s tím měl něco společného.
Napiš jejich jména.
Všechny, tentokrát.
Máš štěstí, že tě sebou nevezmu na stanici.
Budete tam stát celou dobu?
Byl jsem v obvyklých bez licence, pane...
...benzínová stanice na hlavní ulici.
Mají kamery, ale mají problém...
se záznamem z minulé noci. Nic nemáme.
A přestože je obecně v okolí spousta kamer,
vypadá to, že žádná z nich aktuálně nefunguje.
Pane Holdene, toto je seznam všech přítomných, podle toho chlapce...
Michaela Gormana.
Ti podtržení jsou potvrzeni.
Máš to tady pod palcem, že Greeny?
Je ti někdo povědomý?
Herbert.
A Harris. Už mají záznam.
- Myslím, že ano. - Viděl jsi to napadení?
Z dálky.
Zdálo se mi, že se něco děje. Něco jako rvačka...
nebo něco.
Neviděl jsem, kdo je do toho zapojenej.
Z jaké dálky?
Na míle daleko.
Takže říkáš, že není možné...
abychom na tvém oblečení našli něco, co tě spojuje s oběťmi?
Nějakou krev?
Sedni si rovně. Podívej se jim do očí.
Neudělal jsi nic špatného, ne?
Udělal?
Ne, pokud krev nedokáže skočit 15 metrů daleko nebo tak nějak.
Kluk vykřikl: "Někdo ho prašlil!"
A jak jsem byl opilý a předváděl se, dal jsem mu jednu.
Ale on neupadl, ani se nezapotácel.
Začal se smát.
Někdo vykřikl: "On se směje!"
A pár kluků, nevím, kdo...
toho člověka obklíčili.
Rád bych řekl, že je moc líto...
toho člověka, kterého jsem napadl...
...ale pokud si můžu vzpomenout,
neutržil jakékoliv zranění z mého úderu.
A nikdy jsem nešel někam poblíž té dívky.
Takže, až se děcka proberou, potvrdí to, že ano?
- Nechtěl jsem tě znepokojovat. - Teď jsem znepokojená.
Kolikrát jsem ti říkala, aby ses v noci netoulal v parku?
Zkrátil jsem si to. Nic víc.
Proč jsi mi nezavolal?
Co? Kdy?
- Když jsi je našel. - Volal jsem záchranku.
Tak proč jsi odešel než přijela policie?
Záchranáři už tam byli.
Jak jsi mohl jen tak přijít a jít do postele,
- ...aniž bys něco řekl? - Dělám to tak vždycky.
Jdu ven.
- Nech mě! - Pokud je něco...
něco víc, cokoliv,
pak mi to řekni. Řekni mi to teď, jasný?!
Dávám ti šanci, Michaeli. Řekni mi to teď.
Myslíš, že jsem se toho účastnil?
Ne.
Ani mě neznáš, viď?
Jak je to kurva možný?
- Přísaháš na svůj život? - Cože?!
Že nevíš nic víc, než co říkáš?
Ne, přísahej na život své sestry.
Není divu, že odešel.
Přísaháš?
Ano!
Přihraj mi.
Musíme držet hubu. Nikdy jsme ty zmrdy neviděli.
Tak jim nevolej.
Cože?
Nevolej!
Tys volal.
To bylo tenkrát.
Teď je to jiné.
Nesmíme nic říct.
Zabili by nás.
Jak mohou? Bren a Peanuts jsou pořád v base.
Ti ne. Ti zasraní cizinci a všichni ostatní.
Teď jsi na jejich straně.
Všichni jsme dostali obě, světlo a tmu...
...uvnitř nás.
Záleží na tom, kterou částí...
se rozhodneš jednat.
- To je to, čím doopravdy jsme. - Ano.
Chápeš?
Devět.
Devět?
Myslela jsem, že to bylo deset. Něco jako jasných deset!
Pořád bych řekl devět. Musím si nechat nějakou rezervu.
- Mohl bych si to přečíst později. - Promiň. Můžeš začít...
od začátku, jako každý jiný.
- Kam jdeš? - Uvidíš.
- Bože, to je kosa! - Je tak chladno!
Páni, to je dobrý pocit.
Opravdu? Nevím...
Teď, to... je deset.
Kdo říká, že mrznout na střeše nemůže být romantický?
Jasně, Romeo, pojeďme domů autobusem.
Seřežeme ho! Rozbijeme mu tu vypatlanou palici!
Pojď sem a já zkopu ti to zasranou palici!
Smradlavej mošerskej čurák!
- Hej, pojď sem, ty malej čuráku! - Zavři dveře, kámo!
Proč to dělají?
Robe?
- Co je? - Řekl jsi to.
Řekl jsem, že až budu hotov. Nejsem.
Nikdy to nedokončíš.
Riskovat, že už nikdy nepůjdeme ven? Jsou to idioti.
- Prostě děti! - O čem to mluvíš?
Čipsy. Děcka. Honička.
- Nemá to s tím nic společného. - Robe!
Co to máš kurva na sobě?
- Myslím, že ti kousek odpadl. - Sophie, pojď. Nech to být.
Ach, ne, vyhazujete to. Výborně!
- Robe?! - Co?
- Přestaň vykřikovat mé jméno. - Myslíš, že jsme udělali něco zlého?
Ne.
- Vypatlanej idiote. - Co na tom záleží? Nech to, Soph.
Ale myslíš si, že jsme?
- Ne, samozřejmě, že ne. - Za co se skrýváš?
- Neskrývám se. - Zasranej mošer!
Dej to pryč.
Skrývání znamená, že idioti vyhrají.
Pojďme se napít. Pojď.
Fajn.
Pokud se chceš skrývat kvůli takovým idiotům,
budeš se skrývat navždy.
Víš, kde budu.
Zdá se, že se hematom vstřebal.
Myslím, že bychom ho měli zítra začít odstavovat z ventilátoru.
Měl bych vás varovat, že nevíme jak na tom Robert bude,
...až se probudí. Zda to bude stejný Robert, kterého znáte,
zda bude nebo nebude schopen komunikovat stejným způsobem...
jakého si pamatujete nebo dokonce vědět, kdo jste.
Dokud nebude zcela bez sedativ, není možné zjistit, jak...
věci se mají v dlouhodobém horizontu.
Dave?
Omlouvám se.
- Je jen trochu... - To je v pořádku.
Promluvím s ním.
Pohotovost, jakou službu požadujete?
Jsou tady dva mošeři, zbití v parku Bacup.
- Jakou službu požadujete? - Už kurva jedou.
- Poznají mě po telefonu. - Haló? Haló, ještě jste tam?
Haló?
- Ještě jste tam? - Ano, ano, jsem zpět. Omlouvám se.
Je tady chlapec a jeho přítelkyně a oba jsou omráčený.
Vydávají strašné zvuky. Všude je krev!
Ne, ne, ne! Nemohu. Ne, ne! Nemohu jít blíž k nim! Ne!
Jsem v parku Bacup! Jste pitomý?! Nemám utěrku nebo ručník!
Já kurva nevím!
Počkejte, počkej. Sundám si mikinu.
Sundám si mikinu a tričko. Vydržte.
Ano, ano.
Nemůžu. Celý tělo je jedna zasraná rána.
Říkám vás, že je všude. Nezvládnu to. Ne!
Nejde to!
Do prdele.
Kde je kurva ta záchranka?! Kde je?!
Je tady holka.
Nedýchá. Ona nedýchá. Kurva.
Měl bych ji posadit? Ne.
Zůstaň kde jsi! Uklidni, jen se uklidni.
Zůstaň. Zůstaň kde jsi. Pomůžu ti.
Záchranka je na cestě. Pomůže vám.
Pomůžu vám.
Dělejte!
Oni kurva umírají!
Líbí se ti tady, že?
Je tu hezky.
A klid.
Divím se, že tady dokážeš něco chytit.
- O čem to mluvíte? - Nejsou už skoro mrtví?
Stejně jako vy máte hovno.
Vím, že jsi tam byl.
- Vím. Řekl jsem, že jsem byl. - Ne, během napadení.
Byl jsi tam celou dobu a začal jsi tvrdit, že jsi nebyl,
a že jsi nic neviděl.
Zaznamenávají hovory.
Potřebuji, abys mi řekl co jsi viděl, Michaeli.
- Oni vám to řeknou. - Kdo?
Ten kluk a jeho holka, až jim bude líp.
Oba jsou v kómatu.
Nemusí se probudit. Rozumíš tomu?
Nepředvedeme tě na stanici.
Máme někde něco, kde je více klidu.
Je to v podstatě jako obývací pokoj a nahrajeme tě na záznam...
- ...a pomůže ti to u soudu. - Zešílela jste?!
- Není se čeho bát. - Nemůžu jít k soudu. Nejdu.
Nechápete to?!
Michaeli...
Nikdy jsem nic neviděl.
Budu ti muset zabavit telefon.
Cože?
Zkontrolovat tvoje SMS, podívat se, s kým sis volal.
Pokud mi ho odmítneš dát, musím tě odvést sebou.
Táhněte do hajzlu.
Tady.
Ozvi se mi.
Pokud bys chtěl s někým mluvit nebo...
Nemám telefon, ne?
4 dny po napadení
Maltbyovi, začíná se probouzet.
Ty nejdeš?
Nemůžu tam jít.
Promiň.
Mami?
Ahoj, zlato.
Měli jsme velké obavy.
V pohodě? Něco mám.
Tady máš.
Volal jsem ti.
Fízlové mi sebrali telefon. Neměla by je mít.
Bude v pohodě.
Jdeš do parku?
- Ne. - Proč ne?
- Dej nám bonbón. - Ne, Sam, nic nebude. Jdi dovnitř.
- Kámo, když nepřijdeš, bude to vypadat, jako bys... - Co?
Jako, že jsi udělal něco zlýho nebo se chystáš to udělat.
Dovnitř!
- Dobrý den, paní Gormanová. - Seane.
Počkej tady chvilku, jo?
Dnes sebrali většinu tvých kamarádů.
Víš to?
Ve skutečnosti víš, jak se to stalo a kdo co dělal?
Musíš zavolat té policajtce. Musíš jí zavolat ... teď!
- Ne. - Cože? To myslíš vážně?
Potřebuju přemýšlet. Nemůžu myslet! Každý mě kritizuje!
- O čem je třeba přemýšlet?! - Nepochopila jsi to, že?
Nechápeš, co mi udělají, když budu mluvit s policií.
Dvě děti jsou v nemocnici, to chápu.
To pro tebe nic neznamená?
Michaeli...
- Michaeli. - Co?!
Musíš říct pravdu.
Michaeli.
Jdeme do parku nebo co?
Kde je Sophie?
Byla také zraněna.
Ale je v jiné nemocnici,
ale myslíme si, že bude také v pořádku.
Podívej, to je tvůj táta.
Kde je Sophie?
Je v jiné nemocnici, zlato.
Proč?
No, byla také zraněna,
ale myslíme si, že bude v pořádku.
Mohu dostat trochu vody?
Samozřejmě, že můžeš.
Můžete mi pomoci s tou vodou?
Kurva, Thorner je tady.
V pohodě, Thornere?
Máš se, Seane?
Holky, můžete nás na chvilku nechat.
Pojď sem, kámo.
Neviděl jsem tě už věky.
- Ne. - Prober se, kámo. Bojím se o tebe.
Nemusíš.
- Říkají, že jsi volal fízlům. - Ne, ne, nikdy.
Volal jsem záchranku, to je všechno.
No, možná, že lžou.
Fízlové ti od té doby visí na zádech.
Nic jsem neřekl. Ani slovo.
Mají tvůj telefon.
Na tom nic není.
Myslím, že jsem volal Seanovi druhý den ráno,
ale to nic neznamená. A stejně to ani nezvedl.
To je dobré, kámo. Zní to tak.
Podívej, co se stalo, nemělo se stát.
Pravděpodobně by se nestalo kdybych tam byl, ale...
rozhodně by se to nestalo...
kdybys je do parku nepřivedl.
Ale to není důvod, abys teď udělal špatné rozhodnutí, co?
Ne.
Jsme tvoji kámoši, nebo ne, Gormane?
Já, Peanut, Bren. Jsme tvoji kluci, nebo ne?
Jo.
Když tvůj táta odešel, kdo tady byl?
Vy.
Jo.
Hele, pokud řekneš slovo...
Jasný? Ztřískáme tě.
7 dní po napadení
Robe?
Slyšíš?
Robe?
Ptala se tě, co si pamatuješ....
ohledně té noci.
Nevím. Je to všechno..., je to trochu...
Víme, že jsi byl u kamarádky, ale nemáme opravdu jasno...
co se stalo potom.
Můžeš mi říct proč jsi nešel domů?
Nebo proč jsi skončil kde tě našli?
Proč jsi skončil v parku?
V parku?
Ano.
Jakém parku?
Mami, o čem to mluví?
Haló?
Ano, vteřinku. Michaeli, to je tvůj kamarád Thorner na telefonu!
Michaeli!
Co mám dělat? Co chceš, abych mu řekla?
Barví si je celá léta.
Když byl malý kluk, byl blonďáček.
Promiňte, nebude to trvat dlouho.
Kde jsi byl?
Víš kolik je hodin?
Co je to?
Tady máš.
Jak jsi to...?
Čekal jsem až do půlnoci,
když šla do prodeje.
Neměl jsem peníze na autobus domů, tak...
Šel jsi pešky?
Ano.
Tam a zpět?
To je dálka!
- Prší. - Opravdu?
Proč bys to dělal?
Nevíš?
Bála jsem se.
Čeho?
Nechci, aby to skončilo.
Byla jsem dítě, nebyla to já, když jsem to začala číst?
Byla jen malé dítě a myslím, že stále jsem.
Ale jen do poslední stránky.
Co bude, pak, že?
Takže?
Někdy, dokonce jen vzpomínka...
štěstí stačí, abys byla šťastná.
Dobře, podíváme se.
"Všichni jsme lidé, ne? A každý lidský život..."
"...stojí stejně a stojí za záchranu.“
Deset, ano.
Ano. Rozhodně deset.
Robe.
Robe...
Musíme si mluvit, zlato.
Sophie je na tom ve skutečnosti mnohem hůře, než jsme si mysleli.
Než si kdokoliv myslel.
Robe?
To, co říkám je...
že je na tom mnohem hůře než ty.
Mnohem hůře.
Je stále na přístrojích.
Proč je...
Proč je na tom tak?
Protože ji nedokáží probudit.
A...
nikdy nebudou moci.
To je to, co si uvědomili.
Ona..., už jí nebude lépe.
A..., chystají se odpojit jí od přístrojů.
Dobře...
Robe?
- Rozumíš tomu, co říkám? - Mm.
Bude ti lépe, lásko.
Ale Sophii nebude.
Nikdy.
Měl bys ji vidět.
Můžu..., můžu vstát?
To je v pořádku, zlato.
Ne, nechci, aby mě takhle viděla.
- Nezáleží na tom jak vypadáš, zlato. - Ne, ne, mami.
Dobře. Vydrž.
Vydrž.
- Ne, jsem v pořádku. - Dobře, jen dávej pozor.
"Harry se na ni podíval, a když ruku spouštěl,"
"bezděčně si přejel po jizvě ve tvaru blesku, kterou měl na čele."
""Já vím, že zvládne.""
"Jizva Harry nebolela už 19 let."
"Všechno bylo, jak má být."
"Konec."
Pane Bože!
- Brečím. - Opravdu? - Jo.
- Sklapni! - Je to tak smutný.
Chci to číst znovu.
Jsi tak tesklivá!
Nevím co mám teď dělat.
Budeš v pohodě.
Mmm, nevím.
Sophie.
Hej, Soph.
Už se můžeš probudit.
Jsem tady.
Je v pořádku, mami?
Ne. Ne, lásko..., je na tom velmi, velmi, velmi špatně.
Nastal čas se s ní rozloučit, zlato.
Je mi to líto, drahoušku.
- Nechci ji říct sbohem. - Já vím.
Vím, že nechceš.
Nechci abys odešla.
Sophie...
Nemůžete mě prostě nechat na pokoji?
Sophie Lancasterová dnes ráno zemřela.
Teď je to vyšetřování vraždy.
Patolog řekl, že kopla více než jedna osoba.
No vlastně, dupla na ní.
A protože jí kopali z obou stran zároveň...
tak se účinek násobil.
Snažil jsem se je zachránit.
Vím.
A můžeš si to poslechnout.
Je to na záznamu.
Zachránil jsi Roberta. Zachránil.
Musíš mi říct o co šlo.
Rob si na napadení nedokáže vzpomenout.
Nebo na útočníky.
Máme forenzní důkazy,
telefonní záznamy, ze kterých víme, kdo byl na místě činu, ale to je vše.
To nestačí.
Ani jedna z osob nepřipouští, že byla v blízkosti Sophie.
Ani jedna.
Je to na tobě, Michaeli.
Udělejte něco!
Nestůjte tam jen tak!
- Uhni! - Prosím! - Uhni!
Uhni! Říkám ti, pohni se, hned!
Michaeli!
Kdybych jen...
Kdybych jen, přišel na benzínku o minutu později...
neřekl něco...
tak by prostě šli domů...
a tohle by se kurva nestalo.
Vím, že jsi vyděšený.
Nemůžu nic podepsat, nemůžu nahrát to blbý video!
Když to uděláš, tak pro ni...
pro Roberta, pro její rodinu...
Žádáte mě, abych dal přednost dvěma lidem, které jsem ani neznal,
před mými kamarády. Před mými kamarády.
Žádám tě, abys ses postavil na stranu oběti, ne jejích vrahů.
Tihle tvoji kamarádi ukopali Sophie Lancasterovou k smrti.
Teď prostě mohu jen tak odejít.
Mohu prostě odejít.
Ale ten pocit, který právě teď cítíš neodejde.
Nežij zbytek svého života neschopný dívat se komukoliv...
...do očí, protože budeš cítit hanbu.
Ať je hanba na těch ostatních.
Nech ji na nich.
Líbili se mi.
Tenhle byl nejhorší.
No jasně.
Jen jsem si myslel, že budeme mít hezký večer.
Řekni mi co se stalo, Michaeli.
- V každém případě, stojí za hovno. - Jo, ale je fit.
Ahoj. Tohle je Rob a Sophie.
- V pohodě. Máte se? - Někdo kdo má víno?
Vždycky jsem chtěla jedno takové.
Vždycky jsem chtěla, ale máma by nám to nedovolila.
- Jo. - Ráda bych.
V pohodě?
Hej, Brendane, mluví s tebou.
O něj se neboj, je to náladový parchant.
- Dej nám práska, Brendane. - Drž hubu, ty idiote.
- Stojí asi o tyhle pošuky. - Jo.
- Tak pokračuj.
Tak vy sem můžete chodit častěji.
Díky.
Hej, Danny, chlape. Danny, chlape.
- Jasně, jasně. - Výborně.
Nečum na to!
To je moje.
Jo. Jen žertoval.
- Hej, Michelle. - Cíga zdarma?
Vy se kurva bavíte s těmi mošery?
To je v pohodě, nic nedělaj.
Jo, jasně.
- V pohodě? Co tady dělá? - To je Jo, Dannyho brácha.
On je kurva šílenější než ty, to si piš.
- Dáš si? - Ne, jsem v pohodě.
- Jsem dost sjetej. - Čím?
Životem, chlapče, životem.
- Co blbneš? - Nebuď citlivka!
Zavřít klapačku!
Jo, tak proč teda nejdeš tam za nima?
Kurva běž tam, chlape. Není to jakoby to ubalil, co?
Byli tam asi dva roky, nechcete...
Myslím, že mám nějaký cíga a něco tamhle.
- Půjdu a urvu cígo. - Jo, proč tam nejdeš, kámo?
- Druž se, druž se. - Seru na to.
Pošuci, člověče.
Nikdy jsem neměl odvahu.
- Na co? - Takhle se obléknout.
Nikdy jsi neměl ten pocit ve škole, kam jsi chodil, jakože zoufalství...
...než zazvoní zvonek, vypadnout, sundat si kravatu...
a košili, a přestat vypadat jako každej jinej?
Každej zkurvenej den.
Proč by ses měl oblékat stejně jako oni, když jsi doma, co?
- Seděli by ti jejich boty. - Tvoje máma má pár takových bot.
Nebuď blbej!
- Slušely by ti, myslím. - Ne, kámo.
- Určitě ano. - Co proti mě všichni máte?
Nemám ráda uniformy.
Můžu se s vámi vyfotit?
Ovšem.
Ještě mě nikdo o moji fotku nepožádal!
Hele, víte co, vyčistím od nich park.
- Dobře, takže jste všichni teď se mnou? - Jo, jo.
Jo, do prdele, kámo.
Hej, Gormane.
Pojď sem.
Ach, zapni blesk. Zapni blesk.
Proč jsi je sem sakra přivedl?
- Jsou v pohodě, nic nedělají. - Potřebují řádnou nakládačku.
- Nic nedělají. - Víš co? Zařídím to.
Není třeba. Jsou v pohodě.
Běž tam.
- Víš co? Udělám to. - Nech to být, jasný?
Dělejte, úsměv. Připraveni? Jsi tam?
To je v pohodě, člověče, nic nedělají.
- Podívejte jak tam stojí. - Nic neuděláš, ty posero.
Nech toho. Drž hubu, ty víš, že já ano. Posero, nic neuděláš.
- No tak nech toho. - Vypadat takhle.
Tak něco udělej. Jdi do nich, do pošuků.
Nerejte do něj. Víte, že něco provede.
Zasraní mošeři, co děláte?
Pošuci, člověče, pošuci.
Pošuci.
- Brendane, co to děláš? Co to děláš? - Vypadni! - Robe, jsi v pořádku?
- Seřež ho. - Seřež ho. - Pokračuj.
- Zpráskej ho. - Zpráskej ho. Dělej.
Nech to víno. Nech to být.
Nech ho být!
Pokračuj, synku.
Nech toho!
- Nech ho být! Vypadni! - Do toho, chlapče!
- Nešahej na mě. - Hej, co to sakra děláš?
Přestaňte, prosím, nechte ho! Nech ho být. Nechte ho!
Nechte ho!
Nechte...!
Nechte ho!
Nechte...
- Vypadni! Vypadni! - Nechte ho...!
Přestaňte!
Jsi v pořádku?
Robe, podívej se na mě. Otevři oči.
Ach, můj bože, je tu tolik krve.
Jsi v pořádku.
Co to kurva s váma je?!
Udělejte něco!
Někdo...
Prosím?
Pohni! Kurva uhni!
- Uhni! Uhni! - Jsi v pořádku.
Dělejte něco!
Nestůjte tam jen tak!
- Pohni! - Prosím! - Vyser se na něj!
Pohni! Říkám ti, okamžitě se pohni!
Pohni! Raději odtud okamžitě zmiz.
Vypadni! Zmiz, okamžitě! Vypadni! Kurva vypadni!
Kurva vypadni! Vypadni!
- Pojďme. - Pojďme. - Pojďme. - Utíkejte!
Utíkejte!
Dělej!
Pohotovost, jakou službu...
Pohni. Dělej.
Haló?
Haló, jste stále tam?
Neudělal jsem nic, abych to zastavil.
Byl jsem vyděšený.
Řekla jste, že jsem zachránil chlapce.
Já to nebyl.
To byla ona.
Sophie.
Dobře, udělám to.
Udělám to.
Pro záznam,
tímto se uzavírá výslech Michaela Gormana.
Výborně, Michaeli.
Děkuji, Michaeli.
Ryan "Peanut" Herbert.
Odsouzen na doživotí pro vraždu, minimálně 16 let a 3 měsíce.
Dobře.
Brendan Harris.
Odsouzen na doživotí pro vraždu, minimálně 18 let.
Děkuji za váš čas, Mandy.
Joseph and Danny Hulmovi.
Odsouzeni pro úmyslné těžké ublížení na zdraví,
každý na 5 let a 10 měsíců.
Děkuji.
Danny Mallet.
Odsouzen pro úmyslné těžké ublížení na zdraví,
na 4 roky a 4 měsíce.
Pojď.
Jsem na tebe hrdá.
Nebolí mě to
Chceš vědět, jaký to je?
Chceš vědět, vědět že mě to nebolí?
Chceš znát dohodu, kterou jsem uzavřel?
Ty (vyběhla bys ten kopec)
Ty a já (vyběhneme ten kopec)
A kdybych jen mohl
Udělal bych dohodu s Bohem
A nechal bych ho, vyměnit si naše místa
Přeběhl bych tu silnici
Vyběhl bych na ten kopec
Vyběhl bych na tu budovu
Už se nebudeš znovu bát.
Kdybych jen mohl...
Nechceš mi ubližovat
Ale podívej, jak hluboko ta kulka leží
Netušíc, že bych tě nejraději roztrhal
V našich srdcích je hrom
Promiňte, můžete mi tady přibrzdit, prosím?
Cože?
Proč?
Chci vystoupit a projít se městem. Poslechnout si nějakou muziku.
- Ale venku lije, zlato. - Vím, to nevadí.
- No... - Mami, to je v pořádku.
- Zvládnu to. - Jsi si jistý?
Jo.
Promiňte, můj chlapec tady chce vystoupit.
Ty
Vyběhla bys ten kopec
Ty a já
Vyběhli bychom ten kopec
Ty a já nebudeme nešťastní
A kdybych jen mohl, udělal bych dohodu s Bohem
A nechal bych ho, vyměnit si naše místa
Přeběhl bych tu silnici
Vyběhl bych na ten kopec
Sophie Lancasterová byla zavražděna před 10 lety.
V minulém roce bylo v Británii hlášeno 70 tisíc případů zločinů z nenávisti...
Nejvyšší počet od začátku vedení záznamů.
Tento film byl natočen ve spolupráci s Robertem Maltbym
a jeho rodinou a Sophinou matkou Sylvii Lancasterovou.
Pojď kotě
Pojď kotě, pojď, pojď kotě
Nech mě ti teď ukrást tuto chvíli
Pojď andílku
Pojď andílku, pojď, pojď kotě
Pojďme si vyměnit zkušenosti..
přeložil KenoL
pro titulky.com
www.Titulky.com