OSOBNÍ OBCHODNÍK
Takže tenhle klíček je od horního zámku.
A ten velký od spodního.
Ty se nezdržíš?
Ne, raději ne. Příliš vzpomínek.
Nevadí?
Jo, jistě. Chápu.
- Zatím ahoj. - Jasně.
Lewisi?
Lewisi, jsi to ty?
Lewisi.
Maureen?
Asi jsem zaspala.
Takže?
Něco tady bylo.
Něco jsem cítila. Ale...
Ale neřeknu ti, co. Bylo to moc daleko.
Musíš navázat kontakt.
Myslím, že na to bychom měli být dva.
Nebylo tam dost přitažlivosti.
Protože jsem sice něco cítila, ale drželo si to odstup.
Pojď sem.
Vidíš ten kříž?
Jo.
Ten tam před tím byl?
Říkala, že nemůže navázat kontakt.
A cítila tu přítomnost?
Ano, říkala, že v domě něco je.
Nemůžeme to koupit, dokud si nebudeme jisti.
Musíme vědět, jestli je benevolentní nebo ne.
Je to velká investice.
Zdravím. Takže tam...
nemusí tam být nikdo.
Ale něco tam být může. Asi potřebuji ještě nějaký čas.
Je velmi obtížné najít portál do spirituálního světa.
Tak to prostě je.
Minulý týden jsem byla ve Stockholmu,
a viděla jsem překrásnou výstavu v Muzeu moderních umění.
Hilmy af Klint.
Slyšela jste o ní někdy?
Ne.
Ona tvrdí, že duchové
skrz její obrazy vysílají poselství.
Abstraktní umění objevila
před Kandinským a Malevitchem v roce 1906.
Říká,
že s námi spirituální svět komunikuje
prostřednictvím jí.
Hilma af Klint
ABSTRAKCE
PRŮKOPNÍK
Fascinovalo mě, když jsem objevila dílo Hilmy af Klint,
že tyto velkolepé a tajemné obrazy
byly namalovány v letech po roce 1900.
A že byly vytvořeny švédskou malířkou,
o které jsem před tím nikdy neslyšela.
Možná že nejvíce fascinující na těchto dílech je,
že byly vytvořeny před koncepcí abstraktního umění.
Ale Hilma af Klint své dílo tajila.
Byla si jista, že bude během jejího života nepochopeno.
V poslední vůli rozhodla,
že zůstanou neodhaleny ještě dalších 20 let po její smrti.
Takže před stoletím Hilma af Klint
malovala pro budoucnost.
A ta budoucnost nastala teď.
V pořádku?
- Nenudila jste se moc v čekárně? - Ne.
Ne, ne více než obvykle. Ztratila jsem své heslo.
- Jak dlouho bude v Miláně? - Dva dny.
Dala jsem všechno na stojan.
Tady jsou ty kožené kalhoty z nové kolekce.
Jsou ve stylu Kyry. Úplně ji v nich vidím.
Můžeme je zkrátit? Je to možné? Budou moc dlouhé.
Podívám se na to.
Dostanu je pro vás ze studia.
Neměla bych to sice dělat, ale...
Prosím, přineste je zpět co nejdříve,
jinak budu mít velký průšvih.
Jistě.
Bude potřebovat něco víc okázalého na večeři nadace amfAR.
Jo.
Tady na straně na tu večeři je kolekce, co vybrala Louis.
Jestli se líbí Louis, bude to zbožňovat.
Líbí se ti to?
Louis taky. Nenosí se to snadno.
Je to smyslné a výrazné.
- Vezmu si je, ještě nějaké boty. - Dobře.
Vezmu obě ty kabely a tenhle pásek.
Znáš ji. Nechci to riskovat.
Kyra by chtěla určitě tu hnědou.
Nebo tu modrou. Nebo žádnou.
Dala mi nevyplněný šek.
- Berete šeky? - Jo.
Dobře.
- Je to 4 500. - Paráda.
500 za pásek, a 2 000 každá kabela.
Výborně.
Maureen, vrátila jsem se, ale hned zase musím jít.
Budeš mi chybět. Zítra ráno z Milána odjíždím.
Nechávám ti tu obálku s tím, co ti dlužím za ty dva týdny.
Opatruj se. Kyra.
PS: Zapomněla jsem na stole laptop.
Můžeš mi ho aktualizovat?
Hilma af Klint se pohybovala ve spiritistických kruzích,
a zúčastňovala se seancí,
později byla také médium.
Co je vlastně považováno za podstatu spiritualismu?
Hlavní myšlenkou spiritualismu
je idea, že existuje další svět za tím naším.
A spiritualisté se snaží o tomto světě předložit empirický důkaz.
V roce 1848
slyšely sestry Foxovy zvuky,
a ty zvuky interpretovaly jako poselství od zesnulých lidí.
A to byl pro ně opravdový důkaz,
o přítomnosti vyššího světa za tím naším.
Je zajímavé, že morseovka byla objevena jen dva roky před tím.
Spiritualisté měli vždy velmi blízko k technologickým vymoženostem.
Například první abstraktní fotky
vyfotili spiritualisté.
Hilma af Klint věřila, že přijímá abstraktní malby
od vyššího stupně vědomí.
Když začala malovat jako médium,
odmítala dovednosti, které se naučila v umělecké škole.
Bylo to vlivem spiritismu a teozofie.
Když jste zmínil teozofii,
jaký byl názor Rudolfa Steinera na abstraktní umění?
Steiner abstraktní malby odmítal.
Ale to není celý příběh...
Ahoj.
Snažím se ti už týden dovolat.
Vím. Měla jsem práci.
Hodně.
Promiň.
Jak to jde s Kyrou?
Nevídám ji.
Necháváme si zprávy.
Vlastně tu práci nesnáším.
Zkurveně ji nenávidím. Ona je...
Takhle si před tím nemluvila.
Jo, byla jsem ráda, že jsem v Paříži a že mám na nájem.
Jo, a co se změnilo?
Celé dny dělám kulový.
Nebaví mě to a zdržuje od toho, co mě baví.
Pěkně z toho šílím.
Měla bys přijet sem.
Jo, do Sultanátu Omán?
Budu tady ještě 2 měsíce.
Já myslela, že už to doděláváš?
Dokončil jsem přenastavení počítačového systému ambasády,
a teď jen čekám na bezpečnostní protokoly.
A kdy myslíš, že je dostaneš?
Může to být zítra nebo příští měsíc...
Až dojdou, musím je nainstalovat a nastavit.
Přijeď do Muscatu!
Podívej, na víkend jsem jel na pobřeží.
- Páni. - Je to nádhera.
A co budu sakra v Muscatu dělat?
A co sakra děláš v Paříži?
Ty víš.
Čekám. Musím počkat.
Už to budou 3 měsíce.
Myslím, že jsem něco cítila.
Musím se vrátit do Lewisova domu. Vážně jsem tam něco cítila.
Myslíš, že jsi něco cítila, nebo to víš?
Musím to prostě dokončit. To je celé.
Tyhle jsou dokonalé. Zaberou. Děkuji.
Tyhle taky.
Podívejme...
Tyhle můžou být dokonalé.
Rád bych je na tobě viděl.
Nechceš si je zkusit?
Znáš ji. Nemůžu.
Ale chtěla bys.
Jistě. Když to nepovíš, tak možná...
ale naposledy jsi to pěkně posral.
Zkus si alespoň boty. Dojdu pro ně.
Je to stejná velikost. Nechce je vrátit.
Hele, Vincente...
Musíš mi ale slíbit...
Ani slovo. Ani slovo.
Mlčím jako hrob.
Vážně?
Jestli je zácpa, tak je zácpa. S tím nic nenaděláš.
Oni počkají.
Potřebují jen trochu denního světla. Nevadí to.
Ne, nemůžu čekat. Mám schůzku.
Potkáme se později odpoledne u tebe doma?
Dobře.
Ty kožené kalhoty? Jsou parádní, co?
Ne, tyhle ne... Nemůžu si je... Slíbila jsem...
Slíbila jsem, že je ráno vrátím.
Prosím tě, nedělej mi to.
Hned jim to řeknu. Bez problému. Neboj. Dobře.
Ahoj. Je na cestě. Zdrží se. Její letadlo z Milána mělo zpoždění.
Ale kde je?
Je na dálnici. Zjevně je tam zácpa.
Nechcete ji zastoupit? Ušetří nám to čas.
Ve čtyři musím odejít.
Jo, to nevadí. Perfektní. Pojďte.
Myslíte, že se svlékne?
Jo, sundá vše. Ačkoli jsem sebou vzala tři možnosti...
A s tím se nám to povede?
Nemůžu nic slíbit.
Byla bych raději, kdybyste zůstala.
Vy se Kyry bojíte?
Slyšela jsem, že je příšerná.
Tohle je vaše levá srdeční komora.
Je trochu zvětšená.
Stejně jako u vašeho dvojčete.
Můžete s tím žít do sta let.
Nebo do 27.
Léčil jsem Lewise stejně jako vás.
Dvakrát ročně ultrazvuk.
Nebyly tam žádné známky. Nic.
Jednoho dne ho to prostě zradilo.
Nebojte se, Maureen. Co se stalo Lewisovi, je velmi výjimečné.
Můžete vstát.
Všechno je v pořádku.
Musíte se jen vyvarovat jak intenzivní psychické zátěže,
tak i extrémním emocím.
Stejně jako Lewis...
- Vyráběl skřínky. - Já vím.
Chtěl dům předělat na ateliér, kde by mohl učit,
a věnovat se truhlářství.
Hodně myslel na svou budoucnost.
Uvidíme se zase za šest měsíců?
Netuším, kde za šest měsíců budu.
Dobré odpoledne, Maureen.
Promiňte, ještě se neznáme.
Jsem Ingo.
Ahoj. Promiňte, já...
Je tady Kyra?
Je u sebe se svým právníkem.
Už mají přes hodinu konferenční hovor.
Problémy s nadací.
Jen jsem přišla vyzvednout pár věcí. Ona o tom ví.
Nevíte, kde jsou?
Nějaké šaty jsou támhle.
Zkusím se zeptat, nevíte náhodou,
kde jsou dvoje kožené kalhoty?
Měly být zabaleny.
Chce si je nechat.
Dobře.
Ona je tam?
Ona je vážně pěkná osina v zadku, co?
Děláme na tom už šest měsíců.
Nemůžeme prostě odvolat tiskovku na poslední chvíli.
Hele, Kyro?
Máme dvouletou gorilu, která byla 3 týdny pryč.
A teď máme problém s celou rodinou.
Manžel paní Gellmanové investoval hodně času a peněz
na záchranu gorilího přirozeného prostředí.
Na gorilách mu velice záleží.
Ale jestli se něco pokazí,
odrazí se to negativně na jeho obchodních zájmech...
Kyro, chci se jen zeptat...
Tohle je vážné. Musíte se o to postarat.
Haló?
Samice je v depresi.
Samec, Ngabo, znáte ho, začal být agresivní.
Ngabo dokáže být velmi agresivní ve stresujících situacích.
Na to si velmi dobře vzpomínám, děkuji vám.
Kde jsou teď? Kde jsou ty gorily?
Putují stále hlouběji do hor,
a je těžké je sledovat.
Nemůžeme ty novináře zrušit!
Máme smluvní závazky. Potřebujeme, aby tam ty gorily byly.
Jednu rychlou otázku?
Slyším samé problémy a žádná řešení.
Nevadí, když si zapálím?
To neděláte nic jiného, než že oblékáte Kyru?
Stojí to vůbec za váš čas?
Máte lepší nabídku?
To ne, ale...
Jsem zpravodaj pro Vogue pro muže v Berlíně.
Můžu se za vás přimluvit.
Děkuji vám.
Ale časopisy nejsou nic pro mě.
Jen prodávají kraviny a...
Jsou víc pro inzerenty než pro čtenáře.
A co? Blbou práci už máte.
Nic se nezmění,
ale platí lépe.
To není pro mě.
V módních časopisech publikují i někteří velmi cenění fotografové.
Nemají svobodu?
To připouštím.
Nemůžou si vybírat značky a témata, které fotí?
Ne, máte pravdu.
V tom tedy svobodu vážně nevidím.
Jo, já půjdu.
Vezmu si šaty a kabely.
Vážně byste jí měl říct, že ty kalhoty musí vrátit.
Vrátím se zítra.
Jak víte, že tady zítra bude?
Zeptejte se jí.
Řekla mi, abych odešel.
A vy neodejdete?
Čekám, až to dokončí. Chci s ní mluvit.
Chce mě odkopnout.
Jak je to už dlouho?
Dva roky.
Ale bojí se, že se to dozví manžel.
Určitě něco tuší.
Milujete ji?
Miluji?
To mě nenapadlo, ne.
Je to čistě tělesné.
Co děláte v Paříži vy?
Čekám.
Už půjdu.
Na co čekáte?
Zemřel tu můj bratr.
Mé dvojče,
zemřel v Paříži.
- Nehoda? - Ne.
Infarkt.
A já mám stejnou...
vrozenou vadu.
Děsí vás to?
Ne.
Ani jeho to neděsilo.
Zůstáváte tu kvůli truchlení.
Ne, čekám. Říkala jsem vám, že čekám.
Čekáte na co?
Dali jsme si takový slib.
Kdo zemře první, dá tomu druhému znamení.
Znamení?
Z posmrtného života?
Můžete tomu tak říkat. Můžete to nazývat miliónem dalších jmen.
Ale jak budete vědět, že to je znamení?
Já jsem médium.
On byl také médium.
Prostě to poznám.
Už jste někdy s duchy komunikovala?
Lewis si myslel, že jsou duchové. Já si nejsem jistá.
Ale ano.
Tak trochu.
Jsou tu neviditelné síly...
okolo nás, pořád.
Ať už jsou to duše zemřelých nebo ne, nevím, ale...
Když jste médium, naladíte se na jisté...
vibrace.
Co tím myslíte, vibrace?
Je to pocitová věc. Pocit, který...
Vidíte dveře...
Jakoby jen malinko pootevřené.
Také si myslím...
že duše...
pokračuje v existenci i po smrti.
Nevím, jestli na to vůbec věřím.
Ale Lewis ano.
A já musím dát jeho duši...
nebo jak tomu říkat, šanci, že měl pravdu.
Do kdy?
Dostala jsem znamení.
- Jo? - Jo.
Jste si jistá?
Ne. Proto stále čekám.
A pak?
A pak hádám, že budu žít dál.
Nechám to být.
Ráno se pro tebe vrátím.
- Nebo dřív. Zavolej. - Dobře.
Děkuji ti.
Promysleli jsme to a budeme to tu renovovat.
Myslím, že tak by to Luis chtěl.
Já jen chci, aby se Maureen s tím místem smířila.
A s Lewisovou duší.
Chtěla jsem ještě říct...
Lewis by byl moc rád, že je ten dům zase váš...
A i já jsem ráda.
Teď je dům váš...
Já zapomenu.
No tak.
Potřebuji od tebe víc.
Budu od tebe potřebovat víc.
Dej mi víc znamení.
Cokoli.
Dej mi nějakou maličkost.
To je ono? To je ono?
Jen nějakou maličkost...
Je to tak, že mě vidíš, ale nemůžeš se mnou mluvit?
Protože mi je u prdele, co děláš s těmi posranými trubkami!
Chci, abys se mnou kurva mluvil!
Prosím, já nerozumím.
Ty nejsi můj bratr.
Neznámý Znám tě
Neznámý A ty znáš mě
Neznámý Nejsi v Londýně
Kdo je to?
Neznámý Hádej
Ne odpověz
Jsi muž nebo žena?
Neznámý Jaký je v tom rozdíl?
Jsi skutečný?
Jsi živý nebo mrtvý?
Živý nebo mrtvý??
Lewisi?
Letecký režim zapnutý
Neznámý Chci tě
Přestaň
Chci tě a budu tě mít
Odkud máš tohle číslo?
Zablokuji tě
Už nechceš vědět, kdo jsem?
Neznámý Jsem tady Sleduji tě
Neznámý Žertuji Nejsem tady
Neznámý Ale můžu být v Londýně
Neznámý Chceš vědět, kde?
Kde?
Díky za odpověď
Kde??
Nechci být v Londýně.
Cítíš úlevu?
Nebo jsi zklamaná?
Co chceš?
Tebe
Ne tělesně
Chci se s tebou spojit
První
Připravila jsem vše, co Kyra chtěla.
Dvoje šaty, které vybrala na focení,
a třetí, které na focení nejsou, ale budou se jí líbit.
Které?
Tamty.
Hedvábná organza.
Na fotce ztratí trochu lesk,
ale vyniknou pěkně ve světle.
Jo, jsou pěkné.
Vážně pěkné.
Pásky přišly také v jiných barvách.
- Můžu je vidět? - Jo.
Tady jsou. Máme zlaté, černé a průhledné.
Černé.
Nejsou pro každého, ale na Kyře budou vypadat úžasně.
Chcete si je zkusit?
Pojďte.
Neznámý Pojďme si zahrát hru
Hry nesnáším
Omlouvám se.
Chcete zkusit i ty šaty?
Ne, vezmu si dvě barvy, ať má na výběr.
Paráda.
Zabalím vám je.
Neznámý Tak žádnou hru. Něco jiného
Co tím myslíš??
Čekáš na svůj vlak?
Ano.
Tak mi odpověz
Nechceš být někdo jiný?
Ano
Kdo?
Nevím.
Já to za tebe vybrat nemůžu.
Řekni mi něco znepokujícího
Horory
Proč?
Žena prchá před vrahem a ukrývá se
Co vidíš znepokujícího na strachu.
Bojíš se často?
Ne.
Neznámé číslo
Jsem ve vlaku.
Přinesu ty věci dnes večer.
Kdy se vrátíš?
Jestli to bude pozdě odpoledne,
nevadí to. Bude to pro tebe připravené ve vaku na šaty.
Musím ještě vyzvednout šperky od Cartiera,
ale říkali, že na večer budou připravené.
Raději bych to měla v eurech, jestli to nevadí...
Víš, že ti může řidič zastavit u bankomatu na cestě z kardiologie,
zabere to chviličku.
Bylo to 400.
Domluvili jsme se na 400.
Mám také pár účtenek na taxi.
Nashle zítra.
Včera jsem si zkusila boty ženy, pro kterou dělám
Proč mi to říkáš?
Protože mi je nenechá vyzkoušet
Takže odpověď je zapovězené?
Po zapovězeném toužíš nejvíce
Co je ještě zapovězené?
Neznámý Odpovíš mi?
Ano.
Neznámý Jsi zpátky?
Ano
U sebe doma?
U Kyry?
Jak to víš?
Chceš si vyzkoušet nějaké Kyryny šaty?
Jo
Protože je to zapovězené?
Udělám to
Bojíš se.
Jo Bojím
Myslím, žes chtěla být někdo jiný.
Jak se máš?
Jsi si jistá, že tam ten duch už není?
Ano.
Vyzvracela ektoplazmu
a zmizela.
A ta ektoplazma tam byla ještě minutu nebo míň,
a pak taky zmizela.
Máš ponětí, co chtěla?
Byla hodně rozzlobená. Hodně násilná.
Možná se chtěla pomstít.
Spíš byla ztracená.
Nemyslí, že se chce vrátit. Už tam zase asi nebude.
A co Lewis?
Už je to 95 dní.
Jérôme a Cassandre budou chtít ten dům rozšířit.
Dobře.
Víš, Lewis je měl opravdu rád, to je...
perfektní.
A co ty?
Co uděláš s penězi?
Nic.
Ještě nevím.
Nevím, jestli chci koupit něco jiného.
Nejsem si jistá, co bude dál.
Chápu tě.
Nemyslím, že tomu rozumíš.
Rozhodně tomu rozumím. Věř mi.
Někoho jsem potkala.
Potkala jsi někoho jako...
Poslyš...
Už jste se museli znát.
Je to něco jako...
Kamarád kamaráda.
Po Lewisově smrti se se mnou spojil,
a sblížili jsme se.
Jsi šokovaná.
Ne. Dobře. Věc se má tak...
Očekávala jsem to, ale jistě.
Lewise budu milovat pořád,
ale nemůžu prožít život truchlením.
Truchlení mě nezajímá,
utrpení už jsem měla dost.
Myslím, že teď chci žít.
Před tím jsi říkala,
že Victor Hugo komunikovat z duchů.
Co jsi tím myslela? To s nimi opravdu mluvil?
Když byl ve exilu v Jersey, měl otočné stoly.
Pokryl je známými historickými postavami,
snad i biblickými.
Je toho docela dost.
Jak?
To vážně nevím.
Myslím doslovně. Ústně nebo pomocí abecedy?
Ne, ne, abecedu zkoušel, ale duchové ji odmítli.
Tak co udělal?
Měl stůl z jednou nohou.
Noha klepala do podlahy, jednou pro ano, dvakrát pro ne.
Jednou pro A, dvakrát pro B, a tak dál.
26 krát pro Z.
To by zabralo hromadu času.
Jo. Existuje spousta stránek přepisů.
Budou to kraviny.
- Výmysly. - Ale ne, ne, ne.
- Tohle se nemohlo stát. - Ne, vážně tomu věřil.
Neměl zájem to publikovat. Tak proč by si to vymýšlel?
Myslím, že ať už dělal ty přepisy kdokoli,
musel je doplnit, vyplnit mezery.
Něco jako stenografie? Tak trochu.
Jo, to je dobrý příměr.
Ale jestli tě to zajímá,
existuje televizní film ze šedesátých let,
který tu seanci zachycuje.
Je docela laciný, ale vypadá věrohodně.
Najdu ti to, ale když zadáš
Hugo+Jersey+Otočné stoly do YouTube, najdeš to.
T jsi ale blázínek, co?
Victor Hugo v Jersey
Bytost jménem Bílá dáma po mně chtěla první den věc, kterou jsem udělal.
Vím, že ta bytost ze strachu utekla pryč.
Je tu někdo jiný?
Jestli ano, klepni jednou...
Jestli ne, dvakrát.
Než se vás zeptám, kdo jste, položím vám otázku.
Ale nejprve ta otázka, vidíte mi do mých myšlenek?
Chcete na to odpovědět?
Pak mluvte.
Hory jsou mým hrobem.
Jsem Boží dech, stoupám a klesám, chci nebesa a Země chce mě.
Hvězdy mě táhnou za vlasy a hřeby z rakve mě drží mé nohy.
Temnota na mě křičí Dolů! a Slunce zase Nahoru!
Jsem nespokojený s obzorem.
Jsem noční hlídač nespočtu hrobů,
s prázdnýma očima v prázdných lebkách.
Jsem příčinou noční můry.
Od zimy mi připadá, že už na pobřeží nechodíš, ale chodíš na pláně.
Jaký to má důvod?
Jsem všude, ale vidět mohu jen v určitý čas.
Vstávám a uléhám.
Duše mají zákony stejně jako hvězdy, fungují jako planety.
Jsou duše stálé, a duše potulné.
Nebesa mají dva aspekty, Slunce a duše.
Noc a smrt, světlo a vzkříšení.
Polovina noci je okřídlená věčností,
ta druhá nezměrností.
Neznámý Pošli mi obrázek
Takhle se mi líbíš
Cítím se směšně, nejsem to já
Cítím se trapně
Nevím, proč jsem přišla
Nech si klíč. Budeš se vracet.
- Promiňte. - Ano?
Chtěla bych vědět, pod jakým jménem je rezervován pokoj 724?
Dobře, chviličku.
724...
To je...
Mám tu Maureen Cartwrightová.
Maureen Cartwrightová jsem já. Kdo za pokoj zaplatil?
Chviličku.
Omlouvám se, nemáme záznam o kreditní kartě.
Byl předplacen v hotovosti.
Vzpomínáte si, jestli to byl muž nebo žena?
Nevím. Měl jsem volno.
Zeptal byste se kolegů? Na to...?
Tohle je velký hotel.
S tímhle vám asi nepomohu.
Díky. Tak zatím.
Tady je pět kousků, které jste vybrala.
A zejména to je náhrdelník Most umění z kolekce Paris Nouvelle.
Je vytvořen z 18-ti karátového růžového zlata a drahých kamenů.
Je překrásný. Je dokonalý.
Náhrdelník, náramek, prsten a hodinky,
ale tohle ne. To jsem nikdy neviděla.
Dobře. Tak se zaměříme na tyto čtyři.
- Dobře. - Připravím to pro vás.
Děkuji.
Nemáte zač.
A tohle je úplně nové, poprvé v nabídce,
takže to nikdo nemá.
Dobře. To je důležité. Děkuji.
Ahoj, Kyro, jsi zpátky?
Promiň, že jsem si odemkla. Jen ti tu nechám ty tašky, dobře?
Ježíši...
Hele, Kyro, je ti dobře?
Hej?
Pojďte za mnou, prosím.
Jela jsem...
asi tak 2 minuty, než mi došlo, co to dělám,
vrátila jsem se a zavolala vás.
Proč jste to neudělala dříve?
Zpanikařila jsem.
Utekla jsem.
Utekla jste před duchem...
Svítilo se v...
zadní místnosti, něco jsem slyšela. Jo.
Co jste u slečny Gellmanové dělala?
Přivezla jsem jí tam pár tašek.
Nerozumím.
Jsem její osobní nákupčí. Ona byla...
velice známá a nemohla...
dělat normální věci. Neměla na to čas. A já...
jí s tím tak nějak pomáhala.
Včera večer jste používala počítač slečny Gellmanové.
Možná.
A dnes ráno znovu.
Kontrolovala jste si zprávy na Gmailu.
Máme záznam.
A na co se ptáte?
Přespala jste u ní?
Ano, přespala. Přespala jsem u ní.
Proč?
To nevím.
Upřímně tohle nikdy nedělám.
Proč jste to zamlčela?
Hloupá reakce.
Možná jsem se...
trochu styděla.
Věděla jste, že se dnes vrací domů?
Jo. Vracela se z Milána,
a na cestě do Marrákeše.
Nechávala jsem ji tam pár doplňků.
Jakých doplňků?
Klenoty.
Jaké klenoty?
Velmi drahé klenoty od Cartiera.
A nechala jste je tam?
Jo. Ve čtyřech krabičkách ve dvou taškách.
Byly tam ještě, když jste se vrátila?
Nevím. Nezajímaly...
Nezajímaly mě v tu chvíli šperky...
Nevšimla jsem si.
Neznámý Řekla jsi policistům o mých zprávách?
Neznámý ODPOVĚZ.
Neznámý ŘEKLA JSI POLICISTŮM O MÝCH ZPRÁVÁCH?
Promiň, jestli jsem tě vzbudila.
Testoval jsem...
jeden z bezpečnostních protokolů.
Nastavit je je zkurveně těžký.
Zabere mi to měsíc.
Při nejlepším.
Přijedu za tebou.
Vzdáváš to?
Jo, nestane se to.
Maureen, ne že se to nestane,
ono to totiž není.
Po smrti
není nic.
Já vím.
A co má být.
Říkal jsi mi, že máš naději...
Že vážně doufáš...
Jistě že ano.
Ale ne.
Nevěřím tomu.
Už tu nechci dál být.
Už nechci být v Paříži.
Chybíš mi.
Ty mně taky.
Vlastně na pár dní mířím do hor.
Jestli chceš, rychle přijeď, a setkáme se tam.
Možná...
To záleží na tom, co řekne policie.
Jestli mi povolí odjet nebo ne.
- Policie? - Jo.
Jo, Kyru někdo zabil, tys o tom neslyšel?
- Je to všude ve zprávách. - Co?
- Já ji našla. - Zabili ji?
Kdo ji zabil?
Nevím.
Bylo to vážně straš... Bylo to...
Jsi v pořádku?
Nemůžu o tom mluvit. Bylo to zasraně strašný.
Chceš, abych ti zavolal později?
Já zavolám tobě.
Neznámý Crowne Plaza. Pokoj 329. Hned.
Neznámý Počkám ještě hodinu.
Neznámý Vím, že si to čteš. Přijď.
Neznámý Pak přijdu já.
Neznámý Mám tvé náhradní klíče.
Neznámý Jsem v taxi.
Neznámý Jsem před budovou.
Neznámý Pojď dolů
Neznámý Hned
Neznámý Jdu nahoru
Neznámý Jsem v mezipatře
HOTEL CROWNE PLAZA POKOJ # 329
- Jsi v pořádku? - Jo.
- Oni... Můžu se napít? - Jo, jistě.
Zatkli Inga, a on...
Ke všemu se přiznal.
Zrušili ti zákaz odjezdu?
Jo. Případ je uzavřený.
Ale budeš svědčit?
Jo, ano, možná.
Nechceš jít ke mně domů?
Jo. Já...
Bojím se, když jsem sama.
Pojedeš se podívat za Garym, že ano?
Ano, jo.
Měla jsi to udělat už dávno.
Měla jsem tě poslechnout.
Jdeme, mám tady auto.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
Vy jste Lewisova sestra?
To jsem.
Byli jsme spolu na škole École Boulle.
Teď pracuji v dílně na gobelíny.
Vlastně bych měl brzy začít.
Můžete zůstat.
Jestli můžete.
- Maureen. - Erwin.
- Těší mě. - Těší mě.
Pochopím, když se budeš cítit nepříjemně.
Proč?
Protože nahrazuji Lewisovo místo.
Tak brzy.
Vůbec ne.
To se pleteš.
Když byl naživu, mezi mnou a Larou nic nebylo.
To mě ani nenapadlo. Upřímně.
Víš, jak se říká, že mrtví dohlíží na živé?
Hodně jsem o tom přemýšlel.
Ne jen proto, že byl Lewis médium.
Ani nevím, co to znamená.
Pro mě to byl někdo, kdo se dokázal hluboce vcítit do druhých.
Rozuměl nevyslovitelným věcem.
To ano.
Možná proto, že věděl, že zemře.
Cítil jsem, že viděl věci, které jsem já neviděl.
Možná, že ty také.
Myslel si, že máš stejný dar.
To nevím.
Já..
Měla jsem sklony ho následovat.
Bral to hrozně rychle.
Nebo alespoň na mě.
Nestíhala jsem ho.
Jen jsem tím myslel, že u Lewise
nic nevypadá nemožné.
Mnoho náboženství věří, že se duše ještě chvíli potulují kolem,
než tento svět opustí.
Mluvil o tom s tebou?
Byl o tom přesvědčený.
Když zemřela máma,
byl si jistý, že...
že ho navštívila. Že se s ním přišla rozloučit.
Něco jako sen, ale bylo to více reálné.
Cítil ji, viděl ji velmi jasně... víš?
Ty tomu věříš?
Jo, věřím.
To není věc víry, ale...
věřím.
Myslíš, že tady Lewis je?
To si nemyslím.
Cítím jeho přítomnost.
Je tady.
To z tebe možná mluví pocit viny.
Ale nemusíš se cítit provinilý.
Lara si zaslouží být šťastná.
A ty také.
Rád bych si to myslel, ale...
něco mě drží zpátky.
- Doufám, že to není kvůli mně. - Ne.
Ale ty se také musíš od Lewise oprostit.
Kéž by mě nechal.
Ať už je kdekoli,
nikdy by to nedovolil.
A jestli už není nikde,
měj na paměti jeho svobodu.
Buď také taková.
Rozumím ti.
Už musím jít.
Zdržíš se pár dní?
Jen dnes. Zítra odjíždím.
- Tak se uvidíme večer. - Dobře.
Hodnej hoch.
Co se stalo?
Rozbila se sklenice.
Já myslela, že jsi venku.
Erwin právě odešel.
Musel ji nechat na kraji stolu nebo tak.
Doufám, žes měla dobrou cestu.
Odpočiň si.
Tvůj řidič se jmenuje Salim.
Nejlepší bude vyrazit před rozbřeskem.
Počítej s pětihodinovou cestou.
A neboj se, cesta je bezpečná, i když na ní není velký provoz.
Vezmi si jen to nejnutnější. Vše potřebné mám sebou.
I když toho není moc.
A jestli ti to nevadí, zůstaneme celý týden.
Musíš být shovívavá, je to tu sparťanské.
Ale...
Říkala jsi, že tohle chceš.
Haiji?
Lewisi.
Jsi tady?
Čekal jsi tu na mě?
Jsi pokojný?
Děkuji ti.
Ty nejsi pokojný?
Hraješ si se mnou.
Chceš ubližovat?
Neznám tě.
Kdo jsi?
Lewisi, jsi to ty?
Nebo jsem to jen já?
www.Titulky.com