Tělo reaguje na stres prostřednictvím adrenalinu.
Počkej. Zkoukla jsem prezentaci a vyzkoušela techniku.
- David Bowie se může předvést. - Výborně.
- Kam jdeš? - Zkontrolovat pacienty. Hned jsem zpátky.
- Co? - Buď v klidu. Ještě vystresuješ Bowieho.
Patří k biochemickým látkám, které produkuje tělo
a mění tak stav našeho vědomí.
- Jak dlouho to potrvá? - Až to skončí, tak to skončí. Máme 25 návrhů.
Díky tomu nebudeme potřebovat port.
- Umožní nám... - Ahoj. - Ne. Běž pryč. - Proč?
- Kvůli tobě jsem nespala. - Fakt? - Snažím se soustředit.
- Chci vyhrát. - Jo? Tak zlom vaz.
Oxytocin nás sbližuje s ostatními.
Jdu dozadu.
Kepnerová říkala, že můžu začínat.
Pak vyrazím na Olliin pohřeb.
- Škoda, že nemůžu s tebou. - To nic.
Dopamin nás udržuje ve střehu a motivuje nás k dosahování cílů.
Zlato, tohle posuň níž.
Na prezentaci ses mohla podílet před týdnem.
Byla jsem na služební cestě.
To i Dr. Velezová. Měla operaci v L.A. a i tak mi stihla dát své poznámky.
- Tam. - Děkuju. - Jsi hnusnej.
Chceš sušenku?
Vážně?
- Právě mi deportovali přítelkyni. - Vem si.
Nedostatek serotoninu souvisí s depresí.
- Měla jsi čas péct sušenky? - To jsou sušenky za odměnu od lesbiček.
- Cože? - Tak jim říkám.
Vzpomínáš na pacientky s rakovinou, co ji neměly?
- Lesbický sušenky jsou skvělý. - Já to říkat můžu, ale u tebe nevím.
- Ahoj. Sušenku? - Ahoj. Pacientka mi teď začíná rodit.
Když to nestihnu, je to na tobě. Jsi hvězda.
GABA, aminokyselinový neurotransmiter snižuje úzkost...
Sušenku?
Jedna neuškodí.
A endorfin navozuje zesílený pocit štěstí.
Co vy tu děláte? Máte být na vizitě.
- Odehrává se tu budoucnost medicíny. - A proto vepředu sedí dospěláci.
Tak šup šup. Já jdu taky.
- Sušenku? - Nemůžu jíst, když jsem nervózní, pak zvracím. Ale díky.
Například jako když vyhrajeme.
Dobrý den. Vítejte na Dni přestavení prototypů novátorství v chirurgii.
Dnes uvidíme prezentace 25 návrhů, které byly vybrány v prvním kole.
Pět z nich bude vybráno do finální fáze soutěže
a získá grant jeden milion dolarů
na podporu jejich průlomového výzkumu.
Hodně štěstí všem.
A začneme s Dr. Richardem Webberem.
- Pak jdeš ty. - Dáš si sušenky?
Jasně. Díky.
Děkuji vám.
Tak pojďme na to.
Jakmile rakovinu zjistíme, uděláme vše pro to...
Věděla jsi, že je to dneska. Termín byl jasný.
- Uklízet po tobě průšvihy nebyla vůbec hračka. - O čem to mluvíš?
To, když jsi pohřbil urovnání Rebeccy Froyové s tvým dědou,
a tím jí umožnil o tom veřejně mluvit.
Členové správní rady naší nadace začali vyšilovat
a já to musela vyžehlit. O tom mluvím.
O jakém urovnání tu mluvíš?
Kvůli sexuálnímu obtěžování.
Zavři pusu. Vletí ti tam moucha.
Dr. Orre! Probereme to potom.
Tak ráda vás vidím.
Když přiložíte patologické pero ke tkáni,
rychle rozpozná, zda jsou buňky zdravé...
- ...nebo rakovinné. - Takže nám ukazujete maketu?
To ne. Je funkční.
Tedy stále v testovací fázi, ale v tuto chvíli máme
v databázi přibližně 80 % typů nádorů.
A doufám, že do pár měsíců budeme na 100 %.
Pane jo. To je parádní.
Parádní? Jak policejní pes, co vyčuchá rakovinu.
- Jsme v loji. - Náš nápad je taky dobrej.
...hmotnostní spektrometr, který porovná biomarkery z tkáně
s rakovinnými buňkami z databáze. Nástroj...
Peggy, Dayno, jste v pořádku? A dítě?
Ne, jsme v pohodě, Rose taky. Jde o sušenky.
- Bylo to "naléhavé". - Potřebujeme ty sušenky zpět.
- Moc se omlouváme. - Došlo k omylu. - Že je ještě máte?
Sušenky. Všechny myslím.
Všechny sušenky.
Současné metody využívají část tenkého střeva,
které mají v praxi stále některá omezení
díky schopnosti vstřebávat vodu.
- Peritoneální tkáň je pro vaginální rekonstrukce dobrou volbou. - Ahoj.
Mohla bys... Vidíš tu pikslu se sušenkama? Přinesla bys mi ji?
Trochu se motám, nechci tam chodit.
Já tam nepůjdu.
Jdi si pro sušenky do bufetu.
Hele... Pojďte blíž.
Má pacientka omylem použila konopné burákové máslo,
co používala její žena během chemoterapie.
A dopadlo to tak, že jsem spoustě lidí rozdala sušenky s trávou.
S neznámým a obrovským množstvím trávy.
Peritoneum přirozeně zregeneruje v řádu dnů.
Přišla k nám s nápadem použít...
- Kdo všechno si je dal? - A kdo ne?
A tehdy jsem řekl, "Lidi, můžeme vaginu vylepšit!"
Beru to zpátky, to nevyznělo dobře.
Vagíny jsou skvělý takový, jaký jsou.
Mám je fakt rád. Z jedný jsem sám vylez.
Vlastně z její. Čau, mami.
- Tak to nemáš v poznámkách. - Co budeme dělat?
Co?
- Ježkovy oči. - Ten byl dobrej.
Jsme v pytli.
GREY'S ANATOMY 14x20 - Judgment Day
Překlad: iqtiqe, garax, KevSpa Korekce: Lucifrid, KevSpa
www.greys-anatomy.cz
Díky nečekaným okolnostem zbytek dnešních prezentací odkládáme.
Prosím, přihlaste se, kdo jste jedli sušenky z této krabičky.
Sušenky byly bohužel kontaminovány jedem na krysy.
Všechny, kdo je požili, musíme co nejdřív ošetřit.
Tak jo, falešný poplach. V sušenkách byla marihuana.
- Cože?! - Nechtěla jsem vás vyděsit.
- Jed na krysy je lepší? - Vyděsilas mě k smrti.
- Cože? - Vždyť ty jsi to věděla. - No jasně.
- Já zapomněla. - Tak poslouchejte.
Dokud to neodezní, nehnete se odsud.
Když marihuanu sníte, má silnější a trvalejší efekt než vykouřená, čili...
Pravda. Na pohotovosti máme děcka imrvére.
Říkají tomu sušenky, brownies, cukrátka. Měli by to líp pojmenovávat.
Všichni zůstanete tady.
Žádné léčení, operace, ani kontakt s pacienty.
- Jo, jen pošlu pár pokynů. - Ne, nic posílat nebudeš!
- Dej svůj mobil Jo. - Seberete nám je?
Dejte mobily Wilsonové. O pacienty se vám postará ona.
- Všechno udělá za nás? - Jo, všechno přehodnotí a přeplánuje.
Ty jsi tak hezká. Jak z animáku. Měla by ses na to podívat.
- Telefony. Hned! - Jacksone.
Všichni zůstanete tady.
- Jdeme. - Pane bože.
Andrew?
Andrew, vnímáš?
- Andrew? - O kom že mluvíš? - Andrew?
Pierceová? Ježiši! Andrew. Pierceová!
Pierceová? Hej, Pierceová. Stůj!
- Čau. - Zavolali.
- Zavolali, že ho dneska přivezou. Nejsem připravenej. - Počkej.
- Kdo volal? - Sociálka. Přivezou mi dítě do pěstounské péče.
- Dneska? - Jo. Stavili se tu na prohlídku, a že se ozvou.
Nečekal jsem takovej fofr. A teď mi vezou malýho kluka.
Řekl jsem věk od nuly do 17 a oni mi vezou nulu.
- Ale to je super. - Teď mi skončila 36hodinová šichta
a šel jsem se vyspat. Nemám nic nachystáno.
To bude dobrý. Mám ti přijet pomoct?
Ne, to nemusíš. Takhle jsem to chtěl a...
- Za jak dlouho se sem dostaneš? - Hned tam budu.
Ahoj, neviděla jsi Pierceovou?
- Ne. Co je s ním? - Pacientka mi omylem přinesla sušenky s trávou.
A on jich snědl fakt dost. A Pierceová měla taky jednu.
Pomůžu ti hledat. Jen zavolám Owenovi, že dorazím, jakmile to půjde.
- Je s ním něco? - Ne. Dneska mu přivezou dítě do pěstounské péče.
Pierceová. Stát!
Jeď za ním. Já to zvládnu.
- Držím palce. - Stát!
Pojď se mnou. Musíme jít.
Tak šup šup.
Jdeme. Pierceová! Máš být na sále.
Měla jsem marihuanu.
Já vím.
- Ještě nikdy jsem ji neměla. - To je... Fakt?
Už jsem byla opilá a dělala velký kraviny.
- Opilá dělám ostudný věci. Proto musím být sama. - To teda ne.
Ještě jsi nebyla sjetá, tak musíš být s lidmi,
co ti pomůžou a udrží tě v bezpečí.
Asi už nepotřebuju krk.
Pojď sem. Jdi dovnitř.
Mě jebne.
To nemůžeš jít taky?
- Alexi? - Už vím, jak na to s ultrazvukem.
Chce to víc vody. Vodopád.
Zadrž, Dr. Frankensteine.
- Měl jsi ráno sušenky? - Jo. Byly výborný. Zbyly ještě?
- Nebo nějaký chipsy? Nemáš? - Tak jo.
Půjdeš se mnou.
Ale proč jsi mi nic neřekla?
Nikdy nebyl vhodný okamžik, kdy říct synovi,
že jeho děda je sexuální predátor.
Není. Byl.
Takže ho ta Rebecca Frogová obvinila právem?
- Frondová? - Froyová. - Tak Froyová.
Ne, to není pravda. Vždyť...
Rebecca Froyová říká pravdu. Všechny říkaly pravdu.
Moment. Jak všechny? Řeklas všechny. Jak to myslíš?
Bylo toho hodně. Něco bylo zlý. Něco hodně zlý.
- A o kolika se bavíme? - Třináct. Všechny podepsaly mlčenlivost.
Všechno ututlané.
To je hrůza. To se mi snad zdá.
To je nepomluvitelné... pomluvené... neomluvitelné.
- Co tam furt hledáš? - Svoje brýle!
- Třináct, mami? - Třináct.
Někteří nadřízení jsou nečekaně nedostupní.
- Převezmete službu za ně. - Vizitu, karty, vše, co bude třeba.
- Máte šanci se předvést. - Neděláme to tak běžně?
- Ano, ale tohle je víc. - Je to soutěž.
Zapisujte si vše, co děláte
a kdo na konci dne bude nejlepší, bude se mnou operovat Whippla.
- Já! Já chci. - Můžu? - Tak běžte.
Ještě moment! Měl někdo z vás ráno sušenky?
Pacientka přinesla sušenky s jedem na krysy.
Byla v nich tráva. Byly v květované dóze. Jedl je někdo?
- Ne. - Ne. - Ne. - Kdepak.
- Dobře. Do práce. - Můžete jít. - Tudy.
Baileyová mě chce nutně na sále. Musím jít.
- Dr. Baileyová. - Greyová,
mám závrať a cítím se omámeně...
- Něco s ní není v pořádku. - Asi vím co. Pípnete Jo Wilsonové?
Myslela jsem, že to moje srdce.
Ne, máte zdrogovaný mozek.
Počkat, všichni? Všichni měli sušenku, Greyová?
- Ne, jen pár a vy. - To je hrůza.
Příšerná hrůza.
Toho muže jsem otevřela. Byla jsem v jeho pobřišnici.
- Byla jsem v něm. - Dr. Baileyová.
Je to v pořádku, jsem tu. Dokončím to za vás.
Celková gastrektomie. Zvládnu to. Zavolala jsem Jo Wilsonovou.
- Přijde... - Zdravím. - Wilsonová je tady. Proč?
- Dr. Baileyová měla sušenku. - No potěš.
Proč se smějete? To není směšné.
Tohle vůbec není směšné, jsem šéfka.
- Je to vážné. - Vezmeš šéfku do posluchárny, prosím?
- Ano, ano. - Postarám se o to, Dr. Baileyová, ano?
Odvedete dobrou práci? Protože je moc milý a jeho děti se moc bojí.
Dr. Baileyová, postarám se o to.
- Miluju vás. - Dobře.
Co?
- Jejda. - Běžte.
Nebudou zlomené, ale jsou tak nateklé, že s nimi nepohnu.
- To není dobrý nápad. - Jiný nemáme.
Už je otevřený a tahle procedura vyžaduje jemné šití, což teď nezvládnu.
Ale já nikdy gastrektomii sama nedělala.
Ale sledovala jsi ji. Zvládneš to, věřím ti.
- Teď zníš zhuleně ty. - Dr. Greyová, pacientův tlak trochu klesá.
Umývat.
- Ahoj. - Dorazily posily. Už je tady? - Ne, ještě ne.
Co tu dělá? Dítě snad není nemocné.
Pacientka omylem donesla trávové sušenky.
- Je sjetej. - Tak jsi ho vzala sem?
Musela jsem přijet rychle.
- Nechtěla jsem, aby ses vyděsil. - Jo, bingo.
A nemohla jsem ho nechat samotného v laborce plné drahého zařízení.
- Jsi v pořádku? Měl jsi sušenku? - Ne.
Čekám mimčo a ty mi sem přivedeš sjetýho?
Až tu bude sociálka, schováme ho vzadu.
Poslouchej, dej si sprchu, já uklidím dům.
- Dobře. Nemůžu uvěřit, že se to děje. - Děje a je to dobré.
Kámo. A máš po ptákách.
- Tady je obsazeno. - Jejda.
- V pořádku. - Promiňte. - To je v pořádku.
- Co budeme dělat? - Cože?
Musíme počkat, až to přejde.
Mezitím si můžeme povídat, co?
Řekni cokoliv, co ti vytane na mysli.
Zmáčkni "přehrát" a uvidíme, co přijde.
Fakt bych si dala sýr.
Myslím, že jsem na Carinu moc tlačila.
Je to... tak skvělé jídlo.
Je ho tolik druhů.
Požádala jsem ji, aby zůstala, místo aby se vrátila do Itálie.
Čedar.
Sýrové copánky.
Brie. Ten s těmi dírami.
- Na vážno spolu tak dlouho nechodíme. - Švýcarský!
Nejspíš jsem ji vyděsila.
Kdo požádá druhého, aby se kvůli němu vzdal své země?
Někdy jen tak postávám v obchodě v oddělení se sýry a jen...
Mozarella.
Gouda. Romadúr.
Ztratila by svou zemi.
Havarti s koprem.
Páni!
Mizí to. A pak se to vrátí.
Zmizí.
- Ztratila by zemi. - Vrátí. Zmizí. Vrátí.
Co se stalo?
Slyšela jsem něco, co jsem asi neměla. A taky jsem nikdy nezkoušela trávu.
Já taky ne. Poslouchala jsem pana T.
Pan T. říkal... "Děti, neberte drogy. Choďte do školy."
"Chovejte se hezky k mámě."
Poslouchala jsem ho do puntíku.
Vyhýbala jsem se drogám.
- Co jste slyšela? - Nic neslyším.
Ne, co jste slyšela?
- O čem? - Řekla jste, že jste slyšela něco, co jste neměla. Co?
Proboha. Bylo to hrozné.
Jako když končí jedna éra.
Je to konec jedné éry.
Myslela jsem, že lidi jsou po marihuaně mírumilovní,
ale nemyslím, že bych vás kdy víc nenáviděla.
Dobře, právě jsem oddělila gastrokolický vaz
a teď přeruším tepny,
které podvážu 2-0 hedvábím.
Zní to dobře?
Dobře.
Počkat, vydržte.
- Máme dělat celkovou gastrektomii? - Ano, proč?
Protože nádor vypadá menší a víc ohraničený než na snímcích.
- Proč by nechtěla zachránit žaludek? - Netuším.
Ale vím, že nechtěla, aby umřel na rakovinu.
- Můžeme provést částečnou gastrektomii? - Co myslíš ty?
- Můžu mrknout na předoperační snímky? - Já je nemám.
- Mohu vidět snímky? - Samozřejmě.
Dobře.
Těch třináct žen. Jak to, že jsem to nevěděl?
Jak to, že... Proč jsi tak v klidu?
Možná za to můžou ty sušenky.
- Utahuješ si. - Ne. - Moc vtipný.
Hraješ, protože jsem zhulený. Nebo ty.
Tohle není vtip, Jacksone. Je to tajemství, které jsi vypustil ven.
Jak to mohlo být tajemství?
Peníze, zlatíčko. Dobrý bože, nebuď naivní.
Ty ženy dostaly za mlčení jmění.
Ne, tomu rozumím.
Ptám se proč. Proč by ho někdo chránil?
Proč jste se ho nepokusili zastavit?
Protože takhle to nefungovalo.
A někteří doufali,
že finanční ztráta bude natolik veliká, že s tím přestane.
A přestal. Přestal s tím.
To ty.
Tys to celé zametla.
Mami.
- Budu potřebovat dětské pojistky a tak. - Ne dokud se neplazí.
S miminy je to snadné. Jen jim musíš takhle podepřít hlavičku.
Dokud neodejde sociálka, měl jsi být v ložnici.
Je to tam cítit jako Owen.
Kurník, rozmáčkl jsem brambůrkový dítě.
Vrať se tam zpátky.
Brambůrky jsou cítit jako Owen.
- Už jsou tady. - Dobře. Zhluboka se nadechni.
Nečekal jsem mimino, ale dítě, který zvládnu povídáním nebo zmrzkou.
Owene, koukni na mě. Nadechni se.
- Nemyslím, že by kdo jiný byl víc připravený být rodič... - Zdravím.
Dr. Hunt? Jsem Elaine Hodgeová, sociální pracovnice.
- A tohle je Leo. - Ne, ne. Já jsem Dr. Hunt, Owen.
Tohle je moje kamarádka, Amelia.
Je rozkošný. Dostal jsi rozkošného.
Někdy vypadají jako starci.
- Kdo je to? - To je... - Dr. Alex Karev.
Vedu dětskou chirurgii v Grey Sloan. Přišel jsem, abych dítě zběžně prohlédl.
Ujistil se, že nemá známky žloutenky
nebo RSV nebo křivici.
To je tak milé, tu máte.
- Ne. - Ne, já si ho vezmu.
Držím ho, ano.
Ahoj.
Dáte si brambůrky?
Dr. Kadriová. Co se stalo s tabulí?
Dr. Greyová všechno zrušila.
Taky to vypadá, že přerušila i soutěž.
- Proč? - Nevím. - Nastala situace...
S nějakými sušenkami.
Sušenkami?
- Ano! Jsem tu a první. - Pacient je v septickém šoku.
Systolický tlak je 90 a klesá, puls 130.
- Dostal ringer laktát, ale... - Potřebuje centrálku.
- Tak mu ji dejte. - Vy to udělejte.
- Já nemůžu, vy jste chirurg. - Ne, nemůžu. Skočím pro někoho.
Dr. Royi. Potřebuju pomoc.
- Pozor. - Pomoc.
Helmová, běžte, postarejte se o pacienta. Parkere, pomozte mi.
- Pacient potřebuje centrálku. - Jdu na to. - Casey, rukavice.
- Mám je. - Klid, Royi, klid.
Proto Baileyová chtěla odstranit celý žaludek. Nádor je obrovský.
Vypadá to, že je v kardii.
Měla bych postupovat standardně, celková resekce, že?
- Proč se pořád ptáš? - Protože neodpovídáš. - O čem uvažuješ?
Dobře, pokud provedu celkovou gastrektomii,
odstraním všechnu rakovinu, ale do konce života bude jíst trubičkou.
Pokud mu část žaludku ponechám, kvalita jeho života bude o dost lepší,
pokud tam nenechám rakovinné buňky, to by umřel, zabila bych ho.
- Tak jo, provedu celkovou. - Jsi si jistá?
Jsem rezident. Měla bych provést plánovanou operaci.
- Máš dělat to nejlepší pro pacienta. - To není můj pacient, je Baileyové,
a ta ho předala mně, takže co mám dělat?
Wilsonová, jsi chirurg.
Jsi velká holka, seber se a rozhodni se.
- Jeho život je ve tvých rukou. - Kéž bych věděla,
že jsem odstranila všechnu rakovinu a nic tam nenechala.
Pero, potřebuju to pero.
Mám jedno v plášti. Není sterilní.
Ne, potřebuju, abyste našel Dr. Webbera.
- Jen pomalu. - Dr. Webbere. Proboha, co se stalo?
Nehoda, vezmeme ho na úrazovku.
- Co potřebujete? - Mám požádat o vaše pero.
Dr. Greyová a Wilsonová chtějí vědět, zda detekuje i adenokarcinom žaludku.
- Ano a je v mé kanceláři, ale nechci, abyste... - Teda.
Dobře.
Jdeme.
Cítíš se s Carinou dobře?
Někdy můžeš být vystrašená, ale když jste pak v noci spolu,
- prostě cítíš, že to je správné. - Ano.
Ano, je to správné. Callie je zábavná a vtipná a skvělá v posteli.
- Carina. - Cože? - Řekla jsi "Callie".
- Neřekla. - Řekla. - Neřekla. - Ale řekla.
- Jsi sjetá. - Ano, jsem, ale řekla jsi to.
Přetoč si to v mysli zpátky.
Proboha, řekla. Proč jsem to udělala?
Jsou tak jiné. Nesmějí se stejně, chodí jinak. A rozhodně stejně nemluví.
- Takže je to divné. - Líbí se mi ten zvuk.
Ale obě rozhodně vědí, jak mě v posteli...
- připravit o rozum. - Hele, kde jsou játra?
- Pak... - Ztratila jsem játra.
Callie prostě odešla. Vzala mou dceru, sedla na letadlo a odletěla.
Viděla jsi to? Má to tvar jater.
Možná Eliza Minnicková taky odletěla.
Vůbec netuším, protože mě úplně zazdila.
Dobře, jsou červená.
Pomáhají metabolizovat, odstraňují toxiny a jsou pryč.
Nakonec mě každý opustí.
- Víš? Sednou... - Ztratila jsem játra.
...na letadlo nebo mě zazdí.
Prostě zmizí.
A možná proto na Carinu tak tlačím, víš?
Jako bych se bála, že ji ztratím, jako jsem ztratila jiné.
Možná se jen bojím, že se minulost bude opakovat.
- Co když umře? - Páni.
Protože jsem ztratila její játra.
To není dobré.
To mě nepřekvapuje.
Harpera Averyho jsem potkala dvakrát a byl hroznej.
Strašnej chlap.
Měl frňák jako sova a děsný sucho v puse.
Já mám děsný sucho v puse. Vy taky?
Greyová dostala cenu Harpera Averyho. Je součástí rodinného odkazu.
A Yangová na ni byla nominovaná.
Byla nejlepší z naší třídy.
Vždycky jsem chtěla Harpera Averyho.
Měla jsem Jacksona Averyho.
Ale to není totéž.
Mám tajemství. Tu soutěž nepotřebuju,
protože jsem zrovna podepsala smlouvu s výrobcem.
- Budu bohatá. - Nemůžou to tajemství udržet.
Vím o Harperovi.
- A vím o Maggie. - Budeme vyrábět Průkopníka.
Já a Půlnoční potěšení s.r.o.
Viděla jsem, jak spolu přijeli na parkoviště.
Bydlí na opačných stranách města. Nemají důvod, proč jezdit spolu.
Muž se ptal, jestli chci spolupracovat s výrobcem sexuálních hraček.
Ale já mám taky tajemství. S někým se vídám.
Tak mu povídám, že mám kolonoskopické zařízení,
co se bude strkat lidem do konečníku.
Ta firma má už teď zboží, které funguje podobně.
Ať z toho nedělá něco nestydatýho.
Počkat, cože?
Budete vyrábět kolonoskopického Průkopníka s firmou na sexuální hračky?
Meredith Greyová tomu říká Průřitník.
Díky tomu mě to napadlo.
Dr. Schmitte, už je po všem? Dr. Baileyová neříkala,
že to potrvá tak dlouho. Je v pořádku?
Ještě je tam. Potřebujeme další vybavení, abychom to dokončili.
Bože můj, co to je? Něco se pokazilo, že jo?
- Něco nečekaného? - Umře můj táta?
- Nenechte ho umřít, Dr. Schmitte. - Ne, nedošlo k žádným komplikacím.
A udělám vše pro to, abych se ujistil, že bude v pořádku.
Vlastně to udělám hned teď.
Co mě to napadlo? Vždyť nevím, co dělám, že jo?
"Jo, už teď tě nesnáším. Jsi příšernej."
- Alexi, přestaň. - "Ne. Už teď jsem z tebe nervní a soutěživý."
- Tím mu nepomůžeš. - Ne, má pravdu.
Tyhle děti prý mají sklon být osobnostmi typu A,
protože rodiče se nervují kvůli každé maličkosti
a pak přijde druhé dítě, při kterém už jsou klidnější,
- takže to další dítě je vyrovnanější. - Vysvětlil jsi až moc.
Vždy jsem myslel, že Megan měla štěstí.
- Já byla nejmladší z pěti dětí. - "Budu mít sestřičku? Kdy dorazí?"
Alexi.
Tudy se do obchodu nejede.
Ne. Tahle partička se na veřejnosti nesmí objevit,
ale vím, kde vše seženem. Švagrová si všechno syslí.
"Tati, pořídíš mi poníka?"
- Vážně to funguje? - Mělo by. Stále je to v testovací fázi.
My to testujeme na něm?
Má manželku a dvě děti. Jsou milí a moc chtějí, aby přežil.
A já jim slíbil, že dostane tu nejlepší péči.
Dr. Greyová, možná byste mohla říct...
Schmitte, mlčte. Zvládne to.
Koukněte. Distální konec...
Adenokarcinom.
Ale když jdu o centimetr proximálně...
Funguje to. Ono to funguje.
Bože můj.
Zachráním mu půlku žaludku.
Lineární stapler.
Čas smrti... 16:06.
Akutní zmizení jater.
Udělaly jsme, co se dalo, ale nedokázaly jsme ji zachránit.
Modlíme se za ni,
její rodinu a přátele.
Výborně. Nyní můžete podvázat větev.
- Proč je to necháte dělat? - Protože musí trénovat.
- A musej trénovat na mně? - Royi, dám vám lehká sedativa. - Díky.
Počkat.
To je diazepam?
Vadí, když se míchá s drogami?
Nakrmíme tě a přebalíme. Všechno je v pohodě.
To je fakt děsně dlouhá šála.
To je moby. Omotáš to kolem sebe a dítěte a můžeš ho nosit.
Buď potichu, Leo. Je to v pořádku.
- Chceš i požírače plýnek? - Budu ho muset ubytovat?
Tak asi jo. Jak to, že to všechno znáš?
- Na to přijdeš. - Mám tě.
Amelie.
- Byl to špatnej nápad? - Cože?
- Ne. Vždyť jsi ho chtěl už dlouho. - Já jo. Ale co on?
Kdo řekl, že bych měl být otcem?
Vše bylo, jak má být a já si to vynutil.
Owene, děláš úžasnou věc. Ujal ses ho.
Jsi tu pro něj, když to nikdo jiný neudělá.
- Moji pěstouni byli na nic. - Alexi.
No fakt. Strčili mě k ostatním dětem a jen si nechali platit.
Až na jednoho chlápka. Po nocích dělal skladníka.
Brzo ráno přišel domu utahanej a hned zalehl do postele.
Ale o hodinu později se vzbudil,
aby si se mnou dal cereálie a mohl mi popřát...
hezkej den, než jsem šel do školy. A pak šel zase spát.
Nebylo to nic extra,
ale aspoň trochu se staral.
Staral se. A ty, můj příteli,
ty se teď staráš šíleně moc.
- Ty to zmákneš. - Už nepláče.
Mrkejte, zvládnul jsem to.
Možná ne.
Tehdy byla úplně jiná doba.
Bylo to jeho jméno a nadace. Pravidla určoval on.
- Přestaň mluvit, mami. - Chci ti to pomoct pochopit.
- Kéž bys pomohla těm ženám. - Koukni se na mě.
Řekla jsi mi, abych se toho ujal.
Chtěla jsi koupit nemocnici, já ne. Řekla jsi, ať se ujmu vedení.
- Ať pokračuju v rodinném odkazu. - To jsi udělal.
- Ale nevěděl jsem, jaký ten odkaz je. - Ne. Tohle nedělej.
- Neopovažuj se mě soudit. - Ale...
Před 30 lety jsme nemohly protestovat proti sexuálnímu obtěžování v práci.
Byla to součást našich každodenních životů. Součást práce.
A kdybychom kolem toho udělaly povyk, řekli by, že přeháníme,
a většinou bychom přišly o práci i o svou reputaci.
Tehdy jsem nebyla taková jako teď.
Tehdy jsem neměla žádné slovo. Musela jsem se rozhodnout.
Mohla jsem tvého dědu nechat, aby ty ženy vyhodil
a vláčel je bahnem, nebo jsem jim mohla zajistit peníze,
aby měly na čem stavět, a mohly se pohnout kupředu.
Nestydím se za sebe, Jacksone.
Ale stydím se za to, co provedl tvůj děda.
A je mi líto, že teď musíš to břemeno nést se mnou.
A je mi líto, že tohle břemeno stáhne naši rodinu,
celou tuhle nemocnici
a všechny jeho nemocnice ke dnu.
- A hotovo. - A teď co?
Teď budeme doufat, že jsme se rozhodli správně.
Rozhodla.
Udělala jsi přesně to, co bych udělala já.
Až na to pero. Bez něj bych se obešla.
- Ušetřila bys mi spoustu nervů, kdybys to řekla. - Tak se nic nenaučíš.
Učíš se právě tím, když ti zkušený chirurg řekne, co dělat.
Víš přesně, co dělat. Jsi zcela kompetentní chirurg.
Zapamatovala sis a procvičovala každý krok,
ale činěním těžkých rozhodnutí pod tlakem...
Tak se staneš výjimečným chirurgem.
Teď můžeš jeho rodině říct, že jsi nejen zachránila jeho život,
ale i kvalitu jeho života.
Já jdu zkontrolovat naše zhulence.
Dobrá práce.
- Co se děje. - Máme pohřeb.
Čí?
Harpera Averyho.
Harperů Averyů. Konec jedné éry.
O čem to mluvíte?
Byla jsi v příšerné pozici, mami. A já o tobě pochyboval.
- Na chvíli jsem zapomněl, jaká jsi. Promiň. - Nic se neděje.
Nevím, co se stane, ale určitě to nebude hezké.
Musíme to říct, dřív než se to rozkřikne.
- Kontaktujeme ty ženy a napravíme to. - Jo.
Řekněte mi, že to není pravda.
Celý život jsem kvůli té ceně dřela.
Co Harper Avery provedl?
Myslím, že můžeme začít hned.
Začneme u vás, Meredith.
- Takže má matka byla jednou z těch žen? - Ne. Vaše matka ne.
Těm ženám byly nabídnuty peníze výměnou za co přesně?
Výměnou za mlčení a souhlas, že nikdy nebudou pracovat
v nemocnici Harpera Averyho, ani se ucházet o jeho cenu.
Moje matka strávila celou kariéru tím, aby cenu Harpera Averyho získala.
Přišla kvůli ní o kamarádku. Jeho iniciály jsou v půlce jejích deníků.
Panebože.
Říká vám něco jméno Marie Ceroneová?
Ano. Byla jednou z těch žen.
Má matka musela její jméno odstranit z té studie,
jinak by nikdy neměla šanci cenu Harpera Averyho získat.
Šmejd jeden.
- Budu moct ještě operovat? - Ne.
Vaše toxikologie byla pozitivní.
Ráno se vás ptali, zda jste jedl sušenku a řekl jste, že ne.
- Půlka nadřízených je jedla. - Ale chovali se zodpovědně.
Lhal jste, abyste mohl operovat. Ohrozil jste pacienty.
Takže jsem suspendovanej?
Ne.
Máte padáka.
Chirurgové mohou těžit ze změny vědomí.
Ale jen když ho dosáhnou přirozeně.
Ženy tvrdí, že je Dr. Harper Avery zneužil
a poté jim znemožnil pracovat v jakékoli nemocnici financované jeho nadací,
což zničilo jejich lékařskou kariéru.
Dnes prohlásily, že už nehodlají nadále mlčet.
Naše pády nás nutí se snažit.
Nestihli jsme to, než se to rozkřiklo.
Nazdárek.
Slyšela jsem o těch sušenkách.
- Chceš svézt? - Ty tu ještě jsi.
Jistě. Bez rozloučení bych neodjela.
Naše úspěchy při záchraně životů jsou odměnou za dobře odvedenou práci.
Tady má bundu a tašku, a nějaký mňamky na cestu.
- Díky. - Vypadáš šťastně.
Měla jsem vážně skvělej den.
A jsou chvíle, když se náš stav mysli změní,
a nemá to nic společného s chemií v mozku.
- Konečně usnul? - Jo. Musel jsem mu zazpívat ukolébavku o alkoholu.
Slyšela jsem.
Ještě ho nemám ani den a už jsem ho vystavil drogám a alkoholu.
Kazím malé dítě.
- Pořád se bojíš, že to s ním zvořeš? - Ne, teď se bojím
syndromu náhlého úmrtí kojence a křivice.
Toho se bát máš.
Bála bych se, kdyby ses toho nebál.
- Zvládneš to. - Jo. - Měl by ses prospat, dokud spí.
Vyspím se rovnou tady.
Díky, že jsi přišla.
Dobře.
- Co to... ty zůstáváš? - Jednu noc to zvládnu.
Díkybohu. Teda... děkuju ti.
Zůstává tu. Jo.
Nazdar, škvrně. Proč jsi pořád vzhůru?
- Je čas jít spinkat, Leo. - Tady tě máme.
Nové příležitosti nám otevírají dveře k větším možnostem.
Tak šup.
Harper Avery. Nemůžu tomu uvěřit.
Já vím.
- Věděl o tom Jackson? - Až do dneška ne.
- Co budeš dělat? - To nevím.
Nové informace a nový pohled
mohou navždy změnit naše vědomí.
A náš pohled na svět už nikdy nebude stejný.
Překlad: iqtiqe, garax, KevSpa Korekce: Lucifrid, KevSpa
Odborný poradce: Cathleen
www.greys-anatomy.cz www.edna.cz/greys-anatomy
www.Titulky.com