Základem tohoto filmu se staly události na záchranu kosmické stanice "Saljut-7" v r. 1985.
Je neobvyklé vidět svařování a neslyšet jeho zvuk.
Miluju jeho zvuk.
- žig - žig - žih. - Tobě se to daří dobře.
Vynikající svařování.
Ale roztavené kusy zůstanou na kovu.
Víš, budou na opačné straně.
Vidím.
Filmu už je málo. Světo, úsměv.
Pár historických snímků.
Vypadáš skvěle.
Chlapci, už se sem navalte. Jste 4 hodiny a 10 minut ve volném vesmíru.
- A co Země? Do zóny se dostaneme za pár minut.
Začněte se pomalu sbírat.
To je zajímavé, pokud vůbec člověk bude muset opustit Zemi,
může žít ve vesmíru?
Pokračovat ve svém rodě, vychovávat děti,
najít sám sebe, zamilovat se.
Miluvat se ve volném vesmíru.
No, asi, jednou, tento experiment bude prováděn lidstvem.
Oh, vymyslete nějaký druh simulátoru pro přípravu kosmonautů na...
... lásku.
Kosmonaut Ivanov drží rekord v čase na simulátoru.
Ano, ano, ano. Bude zdolán nový kosmický rekord.
No, to stačí.
Takže kolegové kosmonauti, jaké ještě simulátory?
Mimochodem, svařujete v otevřeném vesmíru.
Zarjo, jsme hotovi. Vracíme se zpět.
Tak se vraťte na stanici.
- Co je s kyslíkem? - Ještě zbývá 15 minut.
Myslela jsem, že nemáme spojení. To nebylo příjemné.
No, to jsem si myslel.
ale rozhodl jsem se dát příležitost kosmonautu Lazarevové
osobně prezentovat projekt k předvedení vedení.
Tato myšlenka byla přijata k posouzení. Příští rok začneme tvořit.
Soudruzi, žena poprvé ve volném vesmíru
A vtipkuje, směje se a mluví o lásce.
Chtěl bych poblahopřát kosmonautu Lazarevové.
A CUP mimochodem, jí už tleská.
- Aj. Co se děje?
Světo, nehýbej se.
- Co se děje? - Propíchla jsem rukavici.
- Drž ruku, nehýbej se - Snažím se.
Grot od svařování propíchnul rukavic skrz-naskz.
A trčí na obou stranách.
- Jaký je tlak? - Padá.
Ty se hlavně nezakláněj
Voloďo, a ty můžeš opatrně odstřihnout ten kov.
Už to dělám.
Jaký je tlak?
- 0,7 atmosféry - Normální tlak.
Dej mi ruku.
A pojďme opatrně.
Jako na procházce. Stejně jako na Arbatu.
Tak je to správně, za "Domem knihy". Naproti restauraci "Praha".
Zahýbáme na bulvár.
- Světo, mluv se mnou. - Mluvím s tebou
- Voloďo, nemáš víc než dvě minuty. - Budeme v pořádku.
Pojď dál. Připomeň mi, jak je stříbro podle Mendělejevovy tabulky?
- Cože? - Stříbro podle tabulky.
- Argentum. - A rtuť?
- Hydrargyrum. - Správně.
Vždycky si je budu navzájem plást.
- Chlapci, nevidím vás. Kde jste? - Už blízko.
Jdeme do kina?
Ano, samozřejmě.
Zbývá jen kousek.
Můžu jít na "Podzimní maraton".
- Vstupujete? - Ano, vstupujeme.
- Ty máš ráda "Podzimní maraton"? - Miluju "Podzimní maraton"
Počkej. Počkej, drahoušku.
To je všechno.
Jaký je tlak?
Vstupujete?
Lazarevová, Fjodorove?
Máte spojení? Příjem.
Jste uvnitř nebo ne? Co se stalo?
Těžko to vysvětlím z hlediska fyzikálních zákonů.
Vladimíre Petroviči,
... Vy sám se zamyslete, jak to vypadá zvenčí.
Kosmonaut Lazarevová téměř zemřela,
protože jste viděl světlo, a zatmělo se vám vědomí.
Pokud to napíšu ve zprávě,
může to mít velký vliv na vaši budoucnost ve vesmírném oddíle.
Možná, že to byli andělé.
Co s takovou odpovědí.
Žertujete?
Kdybych žertoval, tak byste se smál.
... z dalších letů pozastaven.
Když jsi letěl přes Sovětský svaz,
myslel jsi na nás s Oljou?
Uhu.
- Pokaždé? - Pokaždé.
Co, 16 krát za den?
Ještě víc.
Nemyslel jsem na vás, jen když jsem letěl nad Madagaskarem.
A na co myslíš nad Madagaskarem?
No myslel jsem, co bude, když z vesmíru přistanu na Madagaskar?
pravděpodobně místní divoši uvidí, jak padám, ..
... najdou mě...
... a učiní mne vůdcem jejich kmene.
A já jim budu vyprávět o kosmu,...
... o hvězdách, o dálkách vesmíru.
A trochu o tom, jaký život jsem měl v SSSR.
A jaký byl tvůj život v SSSR?
No, pověz mi to.
Miluji tě.
Chci, aby ses vrátil k životu na Zemi.
Snažím se.
- A jak to je? - Voloďo, tady je Země.
Zde objekty padají dolů.
- Pojďme. - Počkej, bylo to nevhodné.
- Jaksi jsem ztratil signál. - Žádné informace.
- Nevidím ji. - Porucha!
Ztratila se.
Telemetrický systém nefunguje.
- Kalibrace? - 32,75
- Snímače teploty se usmažily. - A rádio neodpovídá.
- A také elektronika. - Baterie neodpovídají.
Vidím, vidím, selhání všech systémů. Pokojně, bez paniky.
Restartujte systém.
- Co se s ní stalo? - Signál je pryč.
- Jak dlouho jsme bez spojení? - 3 hodiny a téměř 6 minut.
- Pojď se mnou. - Jo.
- Všichni se mnou. - Valere, fotografie z dalekohledu "Gagarin".
Aha.
Nic zatraceně nevidím Je to ona, nebo není.
- Možná, že ji Američané sestřelili - Aha! Blbost, aby ji sestřelili.
A pokud je to jejich SDI? Co jestli začaly "Hvězdné války"?
- Nevoláte ministerstvo obrany?" - Ne, chci na zítra zrušit šašlik.
Takže mne spojte s ministerstvem obrany.
Rusové zcela ztratili kontrolu nad jejich orbitální vesmírnou stanicí.
"Saljut-7" se změnil na neovladatelný vesmírný objekt o hmotnosti 20 tun.
Zatímco nikdo nemůže určit,
jak dlouho sovětská stanice zůstane v tomto stavu na oběžné dráze.
Podle odborníků, v blízké budoucnosti stanice začne prudce klesat.
Kdy a kde sovětská kosmická stanice spadne na Zemi.
Je vysoká pravděpodobnost, že může spadnout na území Spojených států.
A to se může stát v blízké budoucnosti.
Pád stanice do obydleného místa povede k mnoha obětem.
Při pádu na Zemi stanice může zničit celý region.
Doufáme, že Rusové sami budou schopni řešit své problémy.
Ale my také nebudeme ztrácet čas.
Soudruhu Šubine, jak se mohlo stát, že uprostřed studené války
najednou ztratíme nejdůležitější strategický objekt ve vesmíru?
My, bohužel, ještě nevíme, co se stalo. Snažím se to zjistit.
Pokud nevíte, co se stalo, tak ani nevíte, co dělat.
- Je to tak? - Víme, co dělat.
Musíte letět na stanici a tam už pochopíme.
No, a kdy poletíte?
Stanice na oběžné dráze vydrží ještě 3 měsíce. Připravíme se.
Na to nemáme čas.
- A jaký spěch? - Dostali jsme informace,
že NASA stanovilo start "Challengeru" na 30. To je za 22 dnů.
Podívejte se.
Tohle je naše stanice "Saljut-7".
Hmotnost 20 tun, velikost 15x6 metrů.
A tohle je Americký raketoplán "Challenger"
Velikost nákladního prostoru je 15x6 metrů, kapacita 20 tun.
Legrační náhoda, ne?
Tady je další legrační náhoda.
To je nový člen posádky "Challengeru" Náš Francouz, Patrick Debonel.
Letěl s Fjodorovem na "Saljut-7". Pořád je s ním kamarád.
Dokonce mu posílá i balíky s kaštany a páchnoucími sýry.
Patrick.
... zná "Saljut-7" stejně jako naši kluci.
A kdyby Američané obsadili naši stanici?
Bude to invaze?
Nejen prostě invaze. Budeme muset odpovědět.
Valeryji Petroviči, jste si vědom,
že nemůžeme Američanům dovolit přistát na naší stanici?
Pokud nepoletíte, budeme nuceni ji sestřelit raketou.
No, vy...
Chápete, že když ji sestřelíte, pak fragmenty z této exploze
zničí všechny satelity, které jsou nyní na oběžné dráze?
Ztratíme vesmír. No, minimálně na 10 let.
No, nemůžeme... zničit vesmír
Valeryji Petroviči, ..
... připravte posádku.
Dnes si připomínáme 15. výročí vstupu na oběžnou dráhu
první vesmírné stanice Saljut.
Nyní nová modifikace této stanice "Saljut-7"
úspěšně pracuje na blízké oběžné dráze.
Její let přechází na plánovaný program
do automatického režimu bez posádky kosmonautů.
Ovládání celého systému se provádí ze Země
z řídícího střediska letů.
Stanice se otáčí na dvou osách, přibližně 1 stupeň za vteřinu.
- Jak se s ní dokážeš spojit? - Fjodorov by to dokázal.
Ručně se spojovali jen Lozovoj, Fjodorov, Plachov
Astachov má spoustu hodin tréninku.
- Ale, proč bych měl hádat. Je třeba posadit chlapce na trenéru. - No, ano.
A vypořádat se se spojováním s rotující stanicí.
Ano, musíme to zkusit.
- Valero, zavolejte Fjodorovovi. - Pro Fjodorova je vesmír uzavřen lékařem.
Vyzkoušíme ostatní.
Někdo snad nezakopne.
Možná rybám začal zimní spánek?
Musíme se zahřát. Nebo i já dostanu zimní spánek.
S potěšením.
Viktore Petroviči! Soudruhu Aljochine!
Všude vás hledáme. Jste naléhavě předvolán na oddělení.
A.
Hned.
- Poslouchej, no co, musíš jít. - Proč tě tak naléhavě potřebují?
Lékařská komise, pravděpodobně jsem neprošel.
Voloďo, zvedni rybářské pruty, prosím.
A co jsi té lékařské komisi neřekl?
Takže, a proč to řešit tady?
Kolikrát mě už tahali na tahle lékařská vyšetření.
Tak zkus náhradníka. Myslel sis, že budu naštvaný, že mě nepozvali?
No dobrá.
Myslel sis, že se naštvu, že mě nepozvali?
Abych byl upřímný, tak tohle taky.
Ty jsi hrozný, Víťo.
Rozhodl ses, že se rozlobím, že tebe pozvali, a mne ne?
Rozhodl ses mě litovat?
Víš, že vůbec nejsi kosmonaut?
Nebyl jste ani ve volném vesmíru.
Inženýr ve skafandru.
Buď zdráv.
- Dobrý den, Víťo. - Dobrý
Poslouchej, a jaký má tvoje žena termín?
A... 31. týden a 3 dny.
4 dny.
- 4. - 4 dny, ano.
- Aha. Takže se už připravuje, jo? - Ano.
Víťo ..
... převeleli jsme tě z náhrad do hlavní posádky.
Děkuji.
Chceme, abys letěl na "Saljut".
- Tak to jsem připraven. - Jenom tohle je neplánovaný let."
- Stalo se něco? - Stalo se, Víťo.
Ztratili jsme spojení se stanicí. Nechápeme, co se s ní stalo.
Stavěl jsi ji vlastníma rukama, takže ji znáš lépe, než kdokoli jiný.
A kdo je velitel?
A s kým byste chtěl letět?
S Fjodorovem.
Nedělej unáhlená rozhodnutí. Opakuj trajektorii pohybu spojovacího uzlu.
- No, a dál, podle citu. - Valere, takhle?
Spojím se - a mám u tebe láhev koňaku.
- Spoj se - máš u mě krabici. - Domluveno.
Spojuji se.
Diane, Zkus to pomaleji.
Jdeme...
Modelovali jsme vizuální model rotace stanice.
Loď bude muset přesně zopakovat trajektorii rotace stanice.
A tak se spojovat.
Teoreticky je to samozřejmě možné, ale...
... obávám se, že jen teoreticky.
No tak, pojď, pojď.
Odstraníme jedno místo.
Místo toho dáme navíc naložíme palivo, potraviny, vodu.
- Ve vesmíru má každý gram cenu zlata. - No jasně.
- Méně jídla, vody, méně kyslíku. - A méně objetí, pokud se něco stane, že?
Chlapi, to je nemožné.
Ne, Valeryji Petroviči, ..
... to se nepovede.
Představte si, že zajíždíte do garáže. Drž, to je auto.
A máme nejprve bránu tak, pak tak, tak a ještě tak.
No, ty, něžněji s ní, víc něžně. Stejně jako se ženou.
Valere, se ženou, která se otáčí ve všech osách, jsem to ještě nezkoušel.
Nejsem si jistý, že to někomu vyjde.
Pokud selže druhé, Jsme v Altaji nebo v Číně.
Pokud selže třetí - Dobrý den, Tichý oceáne.
- No, kdo je náš další velitel? - Moji velitelé už došli.
- Valeryji Petroviči, restartovat program? - Vypněte trenažér.
Celé oddělení bylo přezkoušeno.
Dobrý den, Voloďo.
Oh, Valere, nazdar.
- Jak to jde? - No nic, všechno... Jak je ti?
Ano, všechno je v pořádku.
Slyšel jsi, že máme potíže s vysláním posádky na "Soljut"?
Nejde jim spojování?
Slyšel.
A ty si myslíš, že je to možné?
- Otáčí se silně? - Silně.
Více stupňů na všech osách.
Valere, ty jsi pilot, všechno znáš.
Dobrá.
Dobře. Rád jsem tě viděl.
Pojedu učit mladé lidi.
Voloďo.
A kdybys musel letět?
Všechno je tam komplikované.
To mi vyhovuje.
Zítra ráno na lékařské komisi.
Jenom vyměním jednu lampu, a okamžitě se vracím. Hned.
A někoho jiného nemohou posla vyměnit lampu.
Jsem nejlepší inženýr, vždyť víš.
Lžeš mi. Nejlepšího inženýra neposílají jen na výměnu lampy.
- Můj malý. - Něco skrýváš.
Co jako, co ti skrývám? Co?
Že se tam něco stalo.
Něco vážného.
A všichni odmítli letět, jen ty, hlupák, souhlasil.
Takže.
- Těhotné, co že nemohou dělat? - Nemohou se nervovat.
- A co děláš? - Nervuji se.
Přestaň, prosím. No, prosím.
No, nenervuj se.
Tady. Poletíš - vezmi si sebou.
- Do vesmíru? - Ano.
- Zlato, no, nejedeme lyžovat. - Tak, a bez odmlouvání.
Jasně.
Dvě čepice.
Pojď sem.
Přineste menu, prosím.
Říkají, že Gorbačov zavádí suchý zákon.
Ano, vím. Jenom trochu.
Na co pijeme?
Zítra letím s Víťou do Bajkonuru.
Žertuješ?
O týden později, do vesmíru.
Už jsi odstavený.
No, stalo se.
Nemohou se beze mě obejít.
Musí se spojit ručně.
Všechno bude v pořádku.
Neboj se.
Jdi někam, víš kam!
Nino.
Řekni mi, co vidíš na tom svém prokletém vesmíru?
Za co jsi nás s Oljou vymněnil?
Potvrzuji připravenost kosmického aparátu ke spuštění.
Kosmická loď byla převedena na palubní napájení. 7.
Zpráva ze 7. byla přijata. 1.
1. Probíhá oddělení nosníků bočních bloků. 70.
Zpráva ze 70. byla přijata. 1.
Start povolen. Výkon na 1.
Průplach. Výkon na 2.
Klíč drenáže.
Napouštění.
Země, paluba. Stožár odjel.
- Začněte. - Předběžné zapalování.
Mezizapalování.
Hlavní.
Stoupání.
Jde dobře.
Krásně.
- Co vibrace? - Oscilace přetrvávají.
Stroj jde tvrdě, ale s jistotou.
Parametry řídicích systémů jsou normální.
Odhození DU CAC.
Úspěšné oddělení 1. stupně.
Zapnuty motory bočních bloků.
Vypnutí.
Pamíre?
A co se to tam u vás houpe?
Je to olympijský medvěd, Zarjo.
Dcera mi ho dala.
- Talisman? - Indikátor beztíže.
Uhu.
No, hodně štěstí.
- Oddělení hlavního krytu. - Oddělení hlavního stupně.
Vypnutí hlavního motoru.
Odhození oddílu.
No což, chlapci, jste na oběžné dráze. Gratuluji.
- Blahopřeji, Zarjo. - Blahopřeji.
Dnes v 7 hodin ráno Moskvského času
vstoupila na oběžnou dráhu kosmická loď "Sojuz T-13".
- Táta letěl do nebe. - Posádka lodi bude
provádět spojení s orbitálním komplexem "Saljut-7".
Provede plánované výzkumy a experimenty
ve prospěch světa a sovětského lidu.
Chabarovská krajská Organizace Komsomolu...
- Já ji ještě nevidím. - Je stále ve stínu. Brzy by se měla objevit.
Přibližně 90 stupňů napravo v rozteči asi někde kolem 10 stupňů natočení.
Čekáme.
Zatím nevi...
Tam je. Vidím ji.
No, teď otočte loď. Nechte nás se rozhlédnout.
Dávám do pohledu.
Tady je.
I my vidíme.
Pojďme opatrně.
- 1600 metrů. - Přibližně za 5 minut budeme u stanice.
Leťte na vzdálenost 200 metrů a viste tam.
Jasně.
- Možná, začneme zpomalovat? - Ještě je brzy.
Snižuji boční rychlost.
Nastavuji 2 m/s na brždění.
Zarjo, vidíte ji?
Vidíme.
Otáčení o rozteč cca 1,5 stupně za sekundu.
To je ještě rychleji, než jsme předpokládali.
Zarjo, soustřeďte se.
Solární baterie jsou roztažené v různých směrech.
Ano, vidíme.
- Stěpanoviči? - Zatím nejasné.
Sašo?
Bude potřeba udělat pár fotek. Pak to pečlivě sanalyzujte.
Uděláme to.
Pamíre, šetřete palivem. Na spojení máte nejvýš tři pokusy.
- Rozumím vám, Zarjo. - Ještě se musíme s nějakým vrátit.
Ano.
No, s Bohem.
Takže, Pamíre, začneme spojování.
Pojďme.
- Půjdeme na kotvení. - Zvedám tyč spojovacího mechanismu.
Vzdálenost k uzlu je 32 metrů.
Pojedeme na spojování.
840523.
Pryč, rozbijem se.
Nedošlo ke spojení.
- Pryč. Pryč! - Ano, vidím! Vyhybám se, vyhybám se. Uklidni se.
- Srazili jste se silně? - Ne moc.
Téměř jsme zastavili.
Takže. Pamíre, teď vstoupíte do rádiového stínu.
Raději odpočívejte.
A my se tu poradíme, popřemýšlíme.
- Do spojení. - Rozumím. - Provedu.
My ji zatím prohlédneme zvenku. Opatrně.
Takže pokud se začneme pohybovat z 11 metrů při rychlosti 35 cm/s,
bude to přesně čtvrtina obratu.
A v zásadě budeme schopni zachytit uzel.
- Co to děláš? - Zkouším.
Nabírám rychlost. Vždyť jsi to sám navrhl.
- Bez rozkazu nemůžeme. - To nic, jen to trochu vyzkoušíme.
Slyšeli jsi, co řekla Země? Proveď vnější kontrolu stanice.
Rozumím.
Podélně se stanice otáčí v jedné rovině.
Odhadovaná rychlost spojování - 15 cm/s.
To nestačí na to,
aby se loď mohla přizpůsobit stanici a zachytit její rotaci.
Pokusíme se zachytit pohyb.
Přivykneme si, jak se říká.
Znovu zkontroluj připravenost spojovacích systémů.
Víťo, je to jen na zkoušku.
Současně se na stanici podíváme blíž.
Takže není potřeba zpomalovat. Musíme naopak zrychlovat.
Minimálně 3 krát. Aspoň na 35 cm/s.
- Je systém připraven? - Spojovací systém je připraven.
Pojďme zlehka.
110 metrů. Rychlost je 34 cm.
Rychlost 35.
Při této rychlosti, pokud se nespojíme, zpomalit určitě nestihneme.
A to je zaručená kolize.
35.
Rozbijeme loď.
Musí se vrátit, zatraceně.
- To je nebezpečné, Voloďo. - Víš, Víťo
zde je každý centimetr důležitý. Doslova každý centimetr.
Trochu vlevo-vpravo, nahoru a dolů, dopředu a dozadu, sem-tam a fí-ha.
- Chápeš, co tím myslím?" - Riskujeme, Voloďo."
Tiše-tiše-tiše.
Tak co, miláčku, políbíme se?
- Zpomal, zpomal! Narazíme! - Ticho-tiše-tiše.
Máme spojení.
Jsme mechanicky uchycení. Začneme stahování.
Viktore.
Teď se uklidníme.
- Proč bychom se měli zbytečně točit? - Jsi šílený blázen.
Jsme spojení.
Odmítám s tebou pokračovat v letu, slyšíš?
Víťo, a kam půjdeš?
Valeryji Petroviči.
Valeryji Petroviči, spojení. - Jo.
- Pamíre, příjem. - Zarjo, tady Pamír-1. Slyším vás.
- Jaká je nálada? - Vynikající.
Pamíre, dívejte.
Obecně, my jsme se tu poradili...
Země, máte už nějaký obrázek?
Zatím ne.
My jsme se spojili.
V jakém smyslu? Nerozumím.
Spojení lodi "T-13" a stanice "Saljut-7" bylo úspěšné.
Přikotvení je dokončeno.
Oznámil velitel lodi, Pamír-1.
Tvoji mať.
Připraveno k testování hermetičnosti a k přechodu na stanici.
Jak mě slyšíš, Zarjo? Příjem.
No, kluci, vy nám dáváte.
A my se báli.
A co košili měnit nemusíš?
Gratulujeme.
Pamíre. Gratulujeme, jste chlapíci.
- Ale příště byste to třeba mohli říct předem. - Provedu, potvrzuji.
Takže soudruzi, jsme připraveni k přechodu na stanici.
Vstoupili jsme na spojovací uzel
Jsme připraveni přejít na stanici, tady vše v pořádku.
Otvírám průchod.
- Valeryji. - Počkejte vteřinku.
Víťo, víš, jak je gruzínsky "Jen, počkej..."?
Počkej, jen!
- Pamíre, příjem. - Zarja, příjem. Pamír na spojení.
Pamír-1 nevstoupí, Pamír-2 vstoupí.
Zarjo, a co se děje? Proč já nemohu?
Nemůžeš. Vstoupí Pamír-2.
- Chlapci, počkejte. Půjdeme oba. - Voloďo.
Pokud se ti něco stane, Víťa nedokáže stanici svrhout do oceánu.
To je nutnost, kterou musíme splnit.
Provedu.
Zavři se, Vovo.
Dělej.
Chlapci, pokud se mi třeba něco stane, pohřběte mně v Indickém oceánu.
Od dětství toužím tam být. Kokosy, banány.
- Odložte kokosy. - Provedu.
- Otevřeme ji polehonku. - Otevírám.
Pamíre-2, tlak?
670.
Trochu syčí.
Tlak klesá. Pokračuji v otevírání.
550. Padá dál.
- Valere. - Hm?
- Samozřejmě, je nutné zavřít. - Otevřít? Otvírám.
Kam otevřít? Zavírej!
Víťo.
- Víťo. - Pamíre-2.
Země, Země, neslyším vás. Zalehly mi uši z rozdílu tlaku.
Pamíre-2.
- Víťo, kde jsi? - Země, tady Pamír-2.
Jsem na stanice.
Netěsnost nezjištěna.
- Ale všude kolem je led. - Jak to myslíš?
Co tím myslíš? Jaký led, Víťo?
- Je tu velmi chladno. - A co je na přístrojích? Jaké jsou údaje?
- Na manometru je 530. - Jasně. A zkus zapnout světlo.
Proč mlčíš? Co je tam se světlem?
Pamíre-1, Voloďo? Příjem.
Bratři, tady je knockout.
- Voloďo, jsi na stanici? - Ano, jsem na stanice.
- No, a co je tam? - Všechno je pod sněhem.
Nechápu, jaký sníh? Cože, děláte si legraci, nebo co?
Nejobyčejnější sníh.
Místy centimetr tlustý.
Chlapci, můžete se podívat dovnitř panelu?
Uvnitř panelu je ledu
- Tohle není to stanice, ale mrazák. - Odkud může pocházet ten led?
Vypadá to, že se utrhl kohoutek.
- Jaká je tam teplota? - Ale, čert ví.
- Teploměr je elektronický. - Plivni.
- Zmrzlo? - Zmrzlo.
Kam jsi plival, na okénko?
Plival na mě. Ale netrefil se.
Takže, Pamíre, pozorně mě poslouchejte.
Vleťe zpět na loď, a zapíchněte to. Už jste den normálně nespali.
Provedem.
A, nazdar, doma.
- "Vítejte!" To jsi psal ty? - Ne, to napsala Světa.
- No co, soudruzi, nějaké nápady? - A jaké tu mohou být nápady?
To už není stanice, je to prostě šrot.
Chlapci, možná, bychom to dokázali, ale je to otázka času.
Nejprve musí zahřát stanici a roztát led.
A to s jednou baterií bude trvat nejméně dva dny.
Když roztaje, tak tam všechno bude pod vodou, všechny přístroje.
Takže budou sušit. Otázka: Kolik?
Dobře, i když to vysuší. A co dál? Všechnu elektroniku přepojit?
Je tam Aljochin. On tuto stanice vlastníma rukama postavil.
- Jídlo mají jen na 10 dní. - No, výborně. Co, jim nestačí 10 dní?
Jakých 10 dní? Stanice má mínusovou teplotu.
- Nevydrží to tak dlouho. - Budou se hřát v lodi. Tam je +20.
Valeryji Petroviči, kyslík přivádějí z lodi.
Takže přechodové poklopy budou otevřené.
S takovým teplotním rozdílem se loď velmi rychle ochladí.
Nevydrží ani týden.
Kterého ruského "mužika" vyděsí mráz?
- Valeryji Petroviči, ty jsi Rus. - Dobře.
Teď, jestli vás, ruského "mužika" zavřeme v garáži v mrazu, v zimě,
bez horkého čaje a s ledovým jídlem, Jak dlouho vydržíte?
Den? Pět?
- Pamíre, příjem. - Zarjo, jak mě slyšíte? Příjem.
Dobré ráno.
My jsme se tu poradili a pochopili jsme, že nejlepší rozhodnutí -
je stanice svrhnout do oceánu a vrátit vás zpět na Zemi.
Zarjo, ale už jsme tady. Nechte nás pracovat, aspoň pár dní.
Ale tam pár dní nestačí. Příliš velké riziko.
Valere, poslouchej mě.
Pokud bys byl na našem místě, teď by ses vrátil domů, ano?
2 dny.
Valere?
Pamíre, podívejte se.
máte 5 dní
a 6., pokud nenajdeme řešení, svrhnete stanici do oceánu, ..
... a letíte domů.
Rozumím, potvrzuji. Konec spojení.
Tento týden vešlo ve známost, že Rusové
posílají záchrannou expedici ke své mrtvé stanici.
- Jde vzduch? - Jde.
Dýchá se, jako na vrcholech Kavkazu.
ale američtí specialisté si jsou prakticky jisti,
že není šance stanici zachránit.
Tvrdý debakl.
To by vyžadovalo takovou úroveň technologií která není lidstvu dostupná.
Natašo, dívej. S každou otáčko lodi teplota klesne o 0,2 stupně.
Takže, ve všech zprávách budou informace o tom,
že s našimi kosmonauty je všechno v pořádku.
Odborníci se domnívají, že operace Rusů je odsouzen k selhání.
Dnes se ukáže.
To znamená, že sovětští kosmonauté zemřou.
Jenom jestli to přesvědčí Američany.
Ať hovoří zcela přesvědčivě.
Orbitální stanice projde přes celé území Spojených států.
Není vyloučeno, že u rusů na stanici mohou být zbraně.
A možná i jaderné.
A následky tohoto pádu mohou být srovnatelné s výbuchem v Hirošimě.
Může to vypadat takto.
Sergeji Michaliči. Američané se připravují vypustit prázdný raketoplán "Challenger".
Prázdný nákladový prostor. S prázdnou letí.
Zarjo, je potřeba připojit radiátor přímo k solární baterii.
Otočte se na slunce.
Pak dostaneme dadatečný náboj a spustí se ohřev stanice.
Objem stanice je 80 metrů krychlových.
Při 40 watech na metr krychlový - budeme mít 3,2 kilowaty.
Budeme mít maximálně polovinu.
Den, minimálně, abychom zvedli teplotu na 3 stupně.
Nad 5 se nedostaneme, bohužel.
Nebude to Soči, samozřejmě, ale přesto.
Začínám s otáčením.
- Přelétli jsme. Pojď doleva - Víťo, jsme ve vesmíru!
Kam je doleva? Na nás, na slunce, na baterie?
No, toč na slunce, samozřejmě. A pomaleji, Vovo. Jo takhle.
- Ticho, ticho, ticho. Zastav, brzdi. - Zafixoval jsem.i
Funguje. Zkus to.
Pracuje.
- Vidíš, inženýre. - Ve skafandru.
Tvoji že mať.
Krásně.
Studená.
Něco zkusme.
Tak je to efektivněji.
Podívej se, jestli voda nevletěla na loď. Jinak jde vše do háje.
Dívám se.
Já jsem v útoku, Víťa v bráně.
Zafoukáváme vodu do prostoru agregátu, pak budeme uklízet.
Eh, hodilo by se tu pár uklízeček s hadry.
Tohle, bratři, těžko, samozřejmě.
A hudbou poveselit pro náladu.
No, hudbu vám teď zorganizujeme.
A co hadry, máte tam dost, s čím se rozloučit.
Kombinézy, rezervní oblečení, no, a tak dále.
- Voloďo, kolik vody tam vůbec je? - Valere, jak ti to mám říct?
Ohromné množství.
Dobře. A tady je hudba pro vás.
(píseň z filmu "Volga, Volga") Proč jsem nosičem vody?
Protože bez vody...
... ani tady, ani tam.
Valere, máš ještě něco.
No dobrá, vtipkovali jsme.
- No, to je jíná. - To je mnohem lepší.
- Voloďo. - Ano.
- Pokusíme se prohnat ventilaci? - Dobrá.
Skoro sucho.
Ups.
Víťo, zavři poklop.
Dělej, zavři dveře!
Pamíre, příjem. Už jste posbírali vodu?
Téměř sebrali.
Akorát už jsme spotřebovali všechny hadry.
Dokonce i osobní věci jsme použily.
- Je u vás na lodi teplo? - Ano, tepleji než na stanici.
Snesitelně, obecně.
Nezapomeňte si měřit teplotu. A pijte vitamíny.
Dobře, dobře, nezapomeneme.
Hele, nespal si ruce.
- Kolik máš? - Ano... 36,6.
- A ty? - Stejně.
Víťo.
Podívej se - mezi spacáky nad postelí.
Je tam něco?
- To je dobrý vtip. - No otevři to.
Otevři.
Jak jsi to pronesl?
Létáš jak já, a můžeš vzít do vesmíru i osla.
Ohromný.
No co, po kalíšku? Na zahřátí.
Na Zemi je snad suchý zákon?
Tady není Země. Na nás se to nevztahuje.
Ale jsme stále na území SSSR.
Kolem oken snad milice nelétá.
Jo máš pravdu, nelétá.
Dobře, tak dáme ještě po jedné.
Voloďo, ty, kromě nás, nevidíš nikoho?
Rus domácí.
První ve vesmíru.
Už jsem si myslel, že jsem se nadýchal oxidem uhličitým, a začaly halucinace.
A co s tím uděláme?
- Na Zemi bych to rozmáčknul. - Teď je mi ho líto.
Krajan.
No, krajane, budeš třetí?
Stěpane, za co bojujeme, co?
Proč riskujeme naše chlapce?
Je to kus železa.
20 tun železa, a nic víc.
Je to pověst sovětské kosmonautiky.
Ano.
Vova Komarov, Jura Dobrovolskyj, Víťa Pacajev, Vladik Volkov.
Vzpomínám na ně každý den.
Pokaždé přemýšlím, co jsme měli udělat, abychom je vrátili?
- To je pověst. - Tehdy jsme nemohli dělat nic."
Ani teď nechápu, co mám dělat?
Nejsem tam.
Nevidím, co vidí oni.
Jenom je slyším.
20 minut každých jeden a půl hodiny.
A ještě s rušením.
Můžeš udělat správné rozhodnutí.
Přiveď je zpátky.
Je to správné rozhodnutí?
Jsou to nejlepší kluci.
Jsou stvořeni pro to, co teď dělají.
A týká se to jejich cti.
A cti jejich vlasti.
A tehdy to není jen 20 tun kovu.
- Pamíre, slyšíš mě?" - Zarja, příjem.
Slyšíme vás.
- Jak se máte? - Provádíme čištění částí elektrických obvodů.
- Kolik vody ještě zbývá? - No. Vylézá ještě ze všech rohů.
Lovíme ji po kapkách.
- Pamíre, odpočíváte? - Ano. Ano, odpočívali jsme.
Tak tedy.
Jděte na loď, a vypněte. Bez odpočinku nelze, kluci.
Žádný odpočinek, Valere. Kdybys viděl, co se tu děje.
Dokud si neporadíme s vodou, je lepší nezastavovat se.
To je rozkaz.
Dobře. Tak teď jenom proměřte rozvody, a okamžitě skončete.
- Kluci, a jak hrálo CSKA? - Co CSKA?
A. Zjistím výsledek, dám vědět.
- Valeryji Petroviči? - Později...
Oba mají teplotu 38. Nastal čas užívat antibiotika.
A nutně horký čaj. Slyšíte mě?
Potřebují alespoň den nevycházet z teplé lodi.
Moje drahá, už jim nezbývá skoro nic. Teď proměří rozvody a budou mít všechno hotovo.
I horký čaj, i teplo, i polopenzi, a Soči. Všechno bude.
- Chápete vůbec, co se děje? - Ano, chápu.
Chytej.
Teď připojíme akumulátor na solární baterie a spustíme stanici.
Mám kontakt.
Začala přeorientace?
Nyní se senzor snaží najít slunce, aby se k němu natočily baterie.
Slyšíš, jde pastorek do otáčky?
Neslyším.
Lituji, magnetofon nefunguje.
Uvnitř je všechno v pořádku.
Říkám vám, musíme jít ven do otevřeného vesmíru, provést vnější prohlídku.
Při příštím spojení Pamír-1 vyjde.
Připravte se.
Otevřel jsem poklop.
Tlak je normální.
Skvělé.
Takže. Jsem venku.
Na fotografii stanice vidíme mírné zkreslení tvaru
krytu senzoru orientace solárních článků. Začněte kontrolu u něho.
Přijato.
Začínám se pohybovat.
- Obejdi střední baterii zleva. - Rozumím. Obcházím zleva.
A tady se nic nezměnilo. Všechno je známé.
- Stejná Země, stejné Slunce? - Jo, vše je stejné.
Baterie jsou pocuchané, samozřejmě, silně.
Jako plachta po bouři.
No, kosmický prach je normální. Bude nutná výměna.
- Voloďo, přesuň se ke snímači. - Rozumím vám, jdu.
Trup stanice je zkorodovaný. Kráska zestárla.
Je příliš brzy, aby zestárla.
- Kde jsi, nad úsekem řízení? - Ano. Přecházím na trup pracovního úseku.
- Už vidíš senzor?" - Ještě ne, jdu k němu."
- A tla sleduješ?" - Ano, je v normě.
- Zarjo, všechno je jasné. - Copak, našel jsi to?"
Našel. Vypadá to, že jsem to našel.
- Víťo, měl jsi pravdu. - Co, čidlo?
Ano, kryt snímače orientace baterií je ohnutý.
Přtlačený k povrchu stanice.
- Jak se to mohlo stát? - Jsou nějaké stopy? - A jak by bez nich, Saš.
Kdybys to viděl. Rýha tři palce široká směrem ke snímači.
- Asteroid? - No, co jiného to mohlo být?
No, vypadá to, jako od náklaďáku.
- Dá se odšroubovat? - Odšroubovat, obávám se, že nepůjde.
Nemůžu se dostat k matkám, jsou přimáčklé.
A co ji urazit?
Chlapci, tam je tlustý kov. Nedá se jentak urazit.
Ať technici zopakují stejnou polohu snímače na maketě.
Uch. Hned provedu.
Dobře, kluci.
Dobře, že jsme našli příčinu.
Budeme přemýšlet, co dělat. Zatím se vrať.
Já bych tady zatím zůstal. Porozhlédl se po stanici.
Mám dostatek kyslíku. Proč budu chodit sem-tam a atmosféru ztrácet?
A vy se zatímco rozmyslete, a další spojení rozhodneme, co dělat.
Potvrďte spojení. Příjem.
Pamíre, slyšíš mě?
Zarjo-Zarjo, tady Pamír-1.
Příjem.
Víťo, taky jsi ztratil Zemi?
Víťo, odpověz mi? Příjem.
Pamíre-2, tady Pamír-1. Jak mě slyšíš? Příjem.
Víťo?
Pamíre-2?
Víťo?
Zarjo, máme kouř na stanici!
Víťo?
Zarjo, máme na lodi požár!
Víťo?
Víťo, vem si skafandr! Popálíš se!
Víťo, odpoj loď kruci!
Zavřít poklop a odstřel se!
Odstřel, dokud stanice nehoří!
Drž se! Drž se!
Víťo!
No tak, pojď.
- Proč nespíš?" - Já, dobře.
A ty proč nespíš, co?
Pamíre, příjem. Jak mě slyšíte?
Tady Země, odpověz.
Pamíre, příjem.
Voloďo, Víťo, jak mě slyšíte?
Valeryji Petroviči, stanice je ve stínu. Nemáme spojení.
No co, soudruzi?
Je čas, je čas něco rozhodnout.
- Počkáme na další spojení s lodí. - Čekali jsme 8 hodin.
Vzhledem k vašemu spěchu jsme letěli bez přípravy.
Takže teď budeme čekat na tak dlouho, kolik potřebujeme. Rozumíšte
Co si myslíš, že nevím, že to ty jsi nechal kosmonauty na stanici,
když jsi je mohl a měl vrátit?
To ty jsi je pohřbil!
- Valeriji - Nechte toho. - To je vše.
Dohlédnu! Dohlédnu, aby ses za tohle všechno zodpovídal!
A nebudu se ohlížet na to, že jsi hrdina Sovětského svazu.
Dvojnásobný hrdina. A pokud to bude nutné, zodpovím se.
Zodpovíš se.
Vysílání CNN start amerického raketoplánu.
Dát to na velkou obrazovku?
Copak jsme neviděli, jak jejich raketoplány vzlétají?
Takže. Na místa. Čekáme na spojení.
Víťo? Co ty tam?
Tam, Raketoplán, staroval, americký.
Oh, Viktore, Víťo. Jsi popálený a ne málo.
Ano, ano, prověřujeme.
Zenit: 52555. Perigeum: 25554.
Teplota úseku: 0.
- Teplota přístrojového úseku... - Zarjo, tady Pamír-1. Sly...... mne?
- Zarjo? - Pamíre, příjem.
- Tady Pamír-1. Příjem. - Pamíre, příjem.
- Pamír na příjmu! - Pamír je na Spojení.
Pamíre, příjem Slyšíme vás!
- Příjem, Voloďo. - Ano, Valere?
Co je s vámi? Nebyli jste ve spojení 9 hodin.
Měli jsme tu požár. Loď shořela.
Víťa ho uhasil pomocí odhermetizace. Jsme teď na stanici.
- Jak na tom je? Co Víťa? - Těžce popálený.
- Je při vědomí? - Ano, při vědomí.
Jen se těžce nadýchal dýmu.
- Můžeš se dostat na loď a hlásit situaci? - Můžu.
Bojím se o Víťu.
Vladimire Petroviči, Pamír-2 dvě kapsle MP-24 a jedna BK-12.
- Opakovat po 6 hodinách. - Dobře, rozumím.
Valere, obecně, takhle.
Stanice zásobování kyslíkem je vypálená. S největší pravděpodobností vzplanulo ovládání.
Ventilační systém také nefunguje. Není co dýchat.
Nemáme skoro žádný vzduch.
Podívej se do lodi jestli aspoň něco funguje?
Takže, kontroluji.
Centrální datový blok nereaguje.
Loď nereaguje na příkazy.
Kabeláž je taky spálená? - Valere, všechno je tady spálené.
Není to moc dobré. Obávám se, že shoz stanice do oceánu se nepovede.
Loď je teď neovladatelná.
Rozumím ti.
Teď budeme přemýšlet, jak vás vrátit na Zemi.
- Nemůžeme vpustit Američany do naší stanice. - Souhlasím. - Ano.
Víme, co potřebují.
Nelze dopustit, aby Američané dostali do rukou naše přední technologie.
Takže sestřelíme stanici dříve, než k ní přiletí Američané.
Soudruzi, uvědomujete si vlastně, že jsou tam dva naši kosmonauté?
A co můžete udělat?
Dejte mi 3 hodiny.
- Otevřel jsi řídicí jednotku? - Otevřel.
- Všechno je tady roztaveno. - Je to špatné.
- Odpoj vše, dokud se nevybily akumulátory. - Provádím.
- Slyšel jsi to? - Co?
Slyšeli jsi zvuk spojování?
Víťo, cože? Jaké spojování?
Musíme otevřít poklop, raketoplán zakotvil.
- Víťo, jaký... - Americká loď.
Viděl jsem, jak letí. Pomůže nám. Dostane nás zpátky na Zemi.
Víťo, jsi blázen? Nemůže se s námi spojit!
Spojil se.
Viktore, zastav se! Není tam nic, nemůžeš otevřít poklop.
- Pusť! Slyšel jsem zvuk spojování. - Zdálo se ti to!
To je zdání! Je to z nedostatku kyslíku!
- Od léků proti bolesti, co jsem ti dal! - Pusť, ty hloupý!
To ty jsi sem přišel zemřít! A já chci žít! Na Zemi!
- Slyšíš?
Nedotýkej se madla!
- Nedotýkej se! - Pusť!
- Nedotýkej se! - Pusť! Pusť!
- Nikdo tam není! - Pusť, ty hloupý! Pusť! Pusť!
Zdálo se ti to! Tiše! To se stává!
Také jsem myslel, že andělé!
A nebyli to žádní andělé!
A nezapomeň...
- Vzpomínáš si, jak jsi přinesl kaštany? - Vzpomínám si.
Co je na tom špatného, nerozumím? Brambory zůstanou bramborami.
Ano, ani já jsem tomu nerozuměl.
Technicky, odpojit loď ručně, je možné.
Jsou tam pyrotechnické pásky, ovládání je mechanické. Nemají žádnou vazbu na elektroniku.
- A s kolika budou padat? - Teď jsou v nadmořské výšce 180 km.
Po 4 otáčkách překročí smluvní hranici atmosféry
a začnou prudce padat. - Jo. A kdy přistanou?
Po 67 hodinách a 40 minutách, s odchylkou 20 minut.
- Místo pádu? - Přibližně tady v této oblasti.
Co to znamená v této oblasti? To je celý Indický oceán.
Není možné to přesněji spočítat.
- Valeryji Petroviči? - Ano?
- Mohou nedosáhnout země. - Proč?
Na obnovu atmosféry na stanici spotřebovali téměř všechen kyslík.
Podívejte. Zbývá 5 lahví kyslíku po 4 hodinách. Je to 20 hodin.
Plus velké bomby se vzduchovou směsí. To je 40. A v plynových maskách dalších 8 hodin.
A to je 68 hodin. To dohromady.
Po 34 hodinách na každého.
- Kolik jim v konečném důsledku chybí? Jednou tolik. Ale už žádný jiný není.
Jak myslíš není? Jak myslíš není?
Takže přemýšlíme! Přemýšlíme! Spojíme se s Pamírem!
Hledáme všude! V každé použité bombě!
Každý hlt vzduchu! Každá molekula kyslíku!
Valere, všechno jsme zkontrolovali.
Můžeme vrátit pouze jednu osobu. A to ještě není zaručeno.
Nemají kyslík nazbyt.
- Jednomu určitě bude stačit. - Co říkáš?
mají 8 ampulí "Omneponu".
Zklidňuje dýchání a snižuje spotřebu kyslíku.
Jednoho určitě můžeme vrátit.
- Ale koho vrátit? - Velitel musí zůstat na lodi.
To je zvykem.
Oddělit se musí přesně v 17:34:40.
Je nutné jim to sdělit. Jinak se nestihnou připravit.
Saš, přepoj mě do kanceláře.
Voloďo? Víťo? Slyšíte mě?
Zarjo, tady Pamír-1, slyším vás.
- Jak je Víťovi? - Při vědomí.
- Slyší nás? - Ne, neslyší.
Není čas, tak krátce.
Máte málo kyslíku.
Na Zemi se může vrátit pouze jeden. Slyšíš mě?
Ano, slyším.
Vezmi veškerý zbylý kyslík a odpoj Aljochina přesně v 17:34:40. Jak jsi mě pochopil?
Rozumím vám. Bude splněno.
Přistane v Indickém oceánu.
Křižník už je na cestě.
A jak hrálo CSKA?
Vyhráli se "Spartakem" 2:1.
To je dobře.
Takže, na shledanou tedy?
Voloďo, ..
... odpusť mi.
A na co jsi myslel nad Madagaskarem?
Myslel jsem, co by bylo, kdybych z vesmíru přistál na Madagaskar.
Místní domorodci pravděpodobně uvidí, jak padám, najdou mě...
... a učiní vůdcem jejich kmene.
A já jim budu vyprávět o kosmu,
o vesmíru, o hvězdách.
A jenom trochu o tom jaký jsem měl život v SSSR.
A jaký byl tvůj život v SSSR?
No, pověz mi.
Dcera, manželka,..
... fotbal.
A budování komunizmu.
No. Zní to velmi smutně.
Ve srovnání s pohledem na Africký kontinent z vesmíru.
Ale já to všechno miluji.
Nino.
Ahoj. - Ahoj.
Něco se stalo?
Musíš si s ním mluvit.
Uh-huh.
Moment.
- Ahoj, Nino. - Ahoj.
Mají tam problém. A rozhodli jsme se dát vám příležitost...
Všechno vím. Kdy budem ve spojení?
Máme spojení. Půjdeme? ..
Pamíre?
Chlapci, Pamíre?
Ano Zarjo, příjem.
Voloďo, Nina je tady.
Chce s tebou mluvit.
- Nino, slyšíš mě? - Ano.
Slyším tě.
Děkuji, že jsi příšla.
- Co Olja? - Je tady. Chce s tebou mluvit.
Tati, ahoj. Kde jsi?
Ahoj, dcerko.
Tati, ahoj. Kde jsi?
Víš, jsem daleko.
Na nebi?
Přesně, na nebi.
A už brzy se vrátíš?
No, nejdřív tady potřebuji něco dokončit.
Dobře tedy. Čekáme na tebe.
Voloďo.
Slyšíš mě?
Miluji tě.
Také tě velmi miluji.
Vrať se.
I tak tu není co dýchat.
Proč?
No, je čas na oddělení.
Poletíš domů.
Každých 8 hodin si píchneš "Omnipon" z první pomoci.
Pak ti kyslík vystačí až na Zemi.
Ruční odpojení umíš.
Přistaneš někam do Indického oceánu.
Chtěl jsi se tam už dávno podívat.
Proč nemůžeme oba?
Pro dva nestačí kyslík.
Sám nikam nepůjdu.
Neříkej nesmysly, tvoje žena rodí.
Sám nikam nepůjdu.
Já ti to přikazuji!
Ztrácíme čas. Poslouchej.
Musíme jít do vesmíru a ten kryt senzoru poslat k čertu.
A pak bude baterie pracovat, a my budeme mít elektřinu.
Regenerace dá kyslík, a můžeme přijmout záchrannou loď.
Je potřeba jen rozbít ten kryt.
Ano, a čím bychom to asi tak udělali? Kladivem, nebo čím?
- Ani jsme se o to nepokusili! - Poslouchej, Víťo.
No, chápeš, že kdybychom vyšli ven a nerozbili ten kryt,
už se domů nevrátí nikdo. Pro nikoho nebude dost kyslíku!
- Rozumíš tomu? - Já to chápu.
No, takže letíš domů.
Pokud se vrátím sám, ..
... jak se podívám do očí svému dítěti?
A jak se podívám do očí tvému dítěti?
Nedrž se moc silně. Budou tě bolet ruce.
Jak víš, že se držím silně?
Když jsem poprvé vyšel ven, taky jsem se držel silně.
Ruce mně pak bolely.
- No, co ty? - Výborně. Jako na zemi.
Víťo, otáčí mne to.
Zajisti to ještě z téhle strany.
- Třeba takhle? - Ano, takhle.
Víťo, podívej se, uvolnil se, nebo ne?
Zatím ne.
Vstupujeme do stínu Země.
Teď bude velmi chladno.
To je konec, Viktore.
Konec.
No, jdeme zpátky na loď nebo zůstaneme tady?
Nikdy jsi nepřemýšlel,
proč se kosmonautům rodí jenom dívky?
No, takhle. Přemýšlel jsem.
Všichni jsou to tvrdí chlapi, a vychází jim jen dívky.
No, ano.
Možná proto, že dívky jsou v pohodě?
O tom není pochyb.
Ani nevím, jak jí teď je.
Možná už rodí.
Podívat se aspoň jednou.
Ne, Víťo. Jednou je málo.
Ano. Jednou je málo.
Budeme sestřelovat stanici.
Udělali jsme všechno, co jsme mohli.
- Ano. - A ty taky.
Když jsem byl malý, můj otec vyvážel dřevo.
V mrazu se trhaly řetězy.
Pevnost se zimou snižuje.
Křehkost se zvyšuje.
Pokud počkáte až se kov ochladí na -100, ..
... může se rozbít.
Zkusíme to?
Před východem slunce to možné stihneme.
Jdem na to!
Dělej!
Voloďo, to je konec.
Ještě!
Harlekýno, Harlekýno, jesť adna nagrada - směch, (je jen jedna odměna - smích)
Vychoďat na arenu silači, (vchází do arény siláci) Harlekýno, Harlekýno,
ne věďat, što v žizni jesť pečal, (nevědí, že život je žal) Harlekýno, Harlekýno,
Odni podkovy gnut, kak kalači... (podkovy ohnuté, jak rohlíky...)
- Kluci? - Ticho.
Slyšíte mě? Vidíme vás.
Co tam děláte?
Zarjo, tady Pamír-1, slyším vás.
Opravujeme stanici.
Ačkoli ne. Zdá se, že jsme ji opravili.
Pamíre, příjem.
Proč mlčíte?
- Jak je Lile? - Porodila.
Holčička.
Gratuluji.
Teď jsi opravdový kosmonaut.
Věnováno všem hrdinům-dobyvatelům vesmíru.
== LIHVE == == čest hrdinům ==